619 



bait parli. "Astonierna" upplagn foda genoni in- 

 sugning nied liela kioppsytanj Opaline raiiarum 

 t. ex. blir gion, nar den nagon tid uppehallit sig 

 i den med mycken galla fyllda delen af tarmen. 

 De rum, soin Ehrejnberg haller for magar, aro va- 

 cuoler, sasom Dujardin tydde dem. "Stoinatoderna" 

 hafva pa bestanidt stalle en munn och elt svalg, 

 genom hvilket fodan upphemlas for att trangas in 

 i kroppens nastan fluida parenchym, utan att I'pp- 

 tagas i magar, eliuru lesiduum hos nagra utdrifves 

 genom en anus. Fodan samlas, jemte insuget vat- 

 ten, i vacuolerna, hvaiaf tva, nar de komma i niira 

 beioring, kunna sammansmalla till en enda, ett be- 

 vis, att de ej aro omgifna med egna liinnor. Harda 

 slukade delar ses stundom, utan blasig omgifning, 

 sitta i parenchymet. Den "roda magsaften^' hos 

 Bursaria vernalis, Trachelius meleagris, ar en optisk 

 illusion. De violetta flackarna hos Nassula elegans 

 ot;h Chilodon ornatus aro hopar af pigmentkorn, 

 som hos Nassula stundom saknas. Den upptagna 

 fodans och det losa parenchymets rorelser, som likna 

 en cirkulation sadan som hos Chara, och som hos 

 Loxodes bursaria ar sa markvardig, beror pa obekant 

 orsak, men icke, sasom Ehrenberg antagit, derpa, 

 att tarmkanalen, pa magsiickarnas bekostnad, utvid- 

 gar sig anda derhan att fylla hela kroppen. De 

 hos Stomatoderna utan undantag, men bland Asto- 

 merna endast hos Cryptomonas ovala och Opalina 

 planariarum, forekommande pulserande rummen (sa- 

 desblasor enl. Ehrenb.) aro forsta antydningen af ett 

 ciikulationssystem. Protozoerna fortplanta sig genom 

 delning eller knoppar, aldrig genom agg. Dehiin- 

 gen borjar i kiirnan, som ligger los i parenchymet, 

 och icke synes forga efter djurets dod. Nar en 

 Euglena viridis sammandiagit sig klotforrnigt och 

 omgifvit sig med en slags kapsel eller cysta, sasom 



