112 



Der er maaskee Ingen mere, som troer, at Aal frem- 

 komme af Muddret, eller at Fr0er regne ned fra Himlen, 

 eller at Lopper opstaae ved at Feieskarn bliver levende. 

 Enhver vil vistnok gjerne indromme, at ikke alene intet 

 Hvirveldyr, men end ikke noget hisekt eller andet nogen- 

 lunde fuldkommen bygget Dyr opstaaer af sig selv af det d0de 

 Stof. Selv Infusionsdyrene , veed man jo nu, ere ikke 

 saa simpelt byggede, som man tidligere forestillede sig, 

 og naar man da tillige veed, at de ofte ere saa seiglivede, 

 at de kunne ligge henterrede flere Aar og leve op igjen 

 saasnart de befugtes, og saa frugtbare, at af et enkelt 

 Individ i L0bet af en 14 Dage kan udgaae en Million Indi- 

 vider, naar man veed alt dette, saa kan man i Grun- 

 den ikke undre sig meget over, om disse Smaavaesener, 

 hvoraf maaskee Millioner kunne fmde Plads i en Draabe 

 Vand, naesten fmdes overalt efter den farste Sommerregn, 

 og om en udtorret Park ved atter at fyldes allerede 14 

 Dage efter kan indeholde Billioner eller Trillioner deraf. 



Man kan da nok blive tilbeielig til at antage den Saet- 

 ning, at intetsomhelst Dyr opstaaer uden som Afkom af 

 ligeartede Dyr; men det gaaer nu engang ikke an, ganske 

 at lukke sine 0ine for Indvoldsormene , og neppe bliver man 

 dem vaer, far man saa at sige bliver angst for Saetningens 

 Consequentser. Det er vel saridt, at Spolormen eller 

 Bsendelormen i eet Menneske ganske ligner den i et 

 andet; men at en saadan Orm skulde kunne vaere kom- 

 met over fra dette til hiint, er i den Grad ubegribeligt, at 

 man dog nedvendigviis maa blive tvivlsom, om Saetningen 

 virkelig gjelder i hele sin Almindelighed. 



I Videnskabens Barndom tog man sig Sp0rgsmaalet 

 om Indvoldsormenes Oprindelse meget let. Naar man antog, 

 at ikke blotlnsecter, men Fisk og Fr0er, jaPatttdyr kunde 



