Om Indvoldsormenes Oprindelse. 



Af Professor Eschricht. 



Indvoldsormene bar den dannede Mand i Almindelighed 

 neppe synderlig Lyst at laere n0iere at kjende. Han bar 

 et aabent 0ie for Naturens Skjenheder men maaskee 

 netop derfor vil ban heist lukke det for saadant farvelest 

 blindt Kryb; ban f01er sig opleftet ved i Naturen at see 

 aabenbaret en overmenneskelig Viisdom og en altomfattende 

 Forsorg for hver Enkelts Vel, men ban -foler sig ubehage- 

 lig berert ved endog blot at taenke paa disse Markets 

 Vaesener, i hvilke den skabende Kraft synes at vaere ud- 

 skeiet til at personificere Sygdom og Fortraed. ,,Lad Lae- 

 gerne og de enkelte Naturforskere , som dertil f01e sig 

 kaldede, studere disse saakaldte Dyr! for hver Anden er 

 der Stof nok ellers i Naturen til glaedelig og opbyggelig 

 Betragtning!" 



Men der er dog et Sp0rgsmaal, til hvis Besvarelse 

 netop Indvoldsormene afgive det allervigtigste Stof, og det 

 et Sp0rgsmaal som unaegtelig bar en stor og almindelig 

 Interesse. Det er det Sp0rgsmaal, om overhovedet Dyr 

 og Planter kunne opstaae uden som Afkom af ligeartede 

 Dyr og Planter, opstaae af sig selv, med andre Ord: om 

 en Selvdannelse eller, som denne saedvanlig kaldes, en 

 generatio aequivoca finder Sted i Naturen eller ei. 



