107 



i 

 hvilket kan gjentage sig gjennem uendelig mange Genera- 



tioner uden at der behoves nogen ny Befrugtning. Her 

 have vi altsaa: 



1) Sporen, 2) Forkimen med JEg og Saedtraade, 3) 

 Braegner, 1) Sporer o. s. v. 



Ingen vil naegte, at der hos de naevnte Planteformer 

 finder en Genera tionsvexel Sted. Braun er imidler- 

 tid gaaet videre, idet han, som vi ovenfor have seet, 

 straeber at bevise, at enhver Forgrening er en Generation, 

 og da nu saagodtsom enhver Plante forgrener sig, saa be- 

 staaer enhver Plante af Generationer, og da af alle Grene 

 kun de sidste kunne baere Blomster, og der saaledes bliver 

 en vaesenlig Forskjel mellem Grenene, frembyder enhver 

 blomstrende Plante en Generationsvexel. Betragte vi saa- 

 ledes en blomstrende Rapsplante, da finde vi, at denne 

 forgrener sig idetmindste tre Gange, far den saetter Blomst. 

 Her have vi altsaa tre Generationer af uvaesenlige Grene 

 og eenaf Blomstergrene. En blomstrende Vintergjaek*) be- 

 staaer af et L0g, som udskyder en Blomsterstaengel. Her 

 finder Braun nu to Generationer, og sammenligner dette 

 Forhold med det, som finder Sted hos Meduserne, Sal- 

 perne og Rarpolyperne. Tre Generationer fremvise Lilie- 

 convallen, Salomons Segl, Aloe-Slaegten, mange ^Erenpris- 

 arter, Skovviolen o. m. a. Hermed kunne da afDyreriget 

 sammenlignes : Ikten, (Distoma pacificum), hvor Genera- 

 tionsraekken bestaaer af tre Led; hos Klokkepolyperne 

 bestaaer den af fire; hos Bladlusene finde vi omtrent 

 otte Jkj0nsl0se Generationer , og herefter komme Kjens-, 

 individerne. 



*) hvorvidt der er taget Hensyn til Plantens Udvikling af Fro, er ikke 

 klart. 



