99 



bar Evne til at frembringe nye Skud, saaledes forbliver 

 rigtignok i mange Tilfaelde denne Evne endnu bos en Del 

 af det s0nderlemmede Skud, men dette er ikke nogen 

 Gjenfedelse af Skuddet selv ; Fragmentet af selve det gamle 

 Skud kan kun i eet Tilfaelde udvikle sig- selv videre 

 som Skud, nemlig i det Tilfaelde, at det baerer Axens 

 Ende, Vegetationspunktet ( Kambialkeglen , Hjertet). Af- 

 kapper man Endeknoppen af en Daddelpalmestamme , 

 er denne en dad Klods, hvis Liv med det samme 

 er udslukt. Deles et Skud med Sideknopper paa- 

 tvers, saa kan den den averste Del, som bar beholdt 

 Vegetationspunktet (,, Hjertet"), under visse Forhold fort- 

 saette Udviklingen, den nederste Del derimod er og bliver 

 en Stump, som aldrig kan gjenfede sig ved et Endeknop- 

 skud, og som ufeilbarlig deer bort, naar den ikke bliver 

 ernaeret ved Sideskud, der enten allerede ere tilstede, eller 

 frembringes fra nye af; den holdes altsaa ilive af sit 

 eget Afkom. Dette er ikke en Delelighed i saedvanlig 

 Forstand; langt snarere minder det hele Phaenomen alt 

 formeget om den Egenskab bos Dyrene, at de kunne miste 

 den mindre vaesenlige Haleende uden Tab af Livet. Man kan 

 for denne Opfattelse anf0re, at noget Lignende fore- 

 kommer i Dyrenes og Planternes saedvanlige Udviklings- 

 gang. Ligesom der gives Dyr, der i Udviklingens Lab af 

 sig selv tabe den bageste Ende af Kroppen, t. Ex. Hale- 

 ikterne, Comatula, Fraerne, saaledes gives der tallase Plan- 

 ter, bos hvilke den bageste Ende under Vegetationens 

 Forl0b lidt efter lidt af sig selv deer bort og falder af, 

 medens den forreste Ende af Skuddet (som baerer Vege- 

 tationspunktet) udvikler sig videre og videre , saaledes 

 som vi iagttage det ved mange Mossers Vaext, navnlig 

 Tarvemossets , ved Pengebladets (Lysimachia Nummu- 



7* 



