97 



divid. Grenens Genesis vil berettige os hertil; thi en- 

 hver Gren er ikke en direkte Fortsaettelse , ikke en til 

 Staengelen horende Udvikling af en Side del, som Bladet, 

 men en Nydannelse eller en Gjentagelse; den bar, som 

 Hovedskuddet selv, sit eget Dannelsescentrum ; Gren og 

 Stamme ere derfor kun forskjellige i deres Herkomst og 

 gjensidige Stilling, men i det Vaesenlige af samme Natur; 

 de forene sig i Skuddets Begreb , Stammen er Plan- 

 tens Hovedskud, Grenen er et Sideskud med Hensyn til 

 Hovedskuddet, men kan selv atter blive til en felgende 

 Skudgenerations relative Hovedskud eller Stamme. For- 

 saaavidt vi derfor overhoved ere berettigede til at tale 

 om Individualitet bos Planten, maae vi fremfor Alt fast- 

 holde Skuddets Individualitet. Skuddet er Plante- 

 individet (i morphologisk Henseende), den Skikkelse 

 eller det Afsnit af Planten, der, hvis noget er det, er 

 analog med det dyriske Individ. 



Hos Dyret kalde vi den Helhed, som styres og sam- 

 menholdes fra eet Livscentrum , et Individ. Da en saadan 

 indre Beherskelse af Organismen, som finder Sted i det 

 besjaelede Liv, ikke findes bos Planten, hvis Liv er en 

 ensidigt udadvendt Dannelsesproces, saa kunne vi som Kri- 

 terium for Planteindividet ikkun fordre, at den individuelle 

 Helhed er dannet fra eet Centrum af i direkte 

 Videreudvikling, at den altsaa efter sin Oprin- 

 delse i alle Dele refererer sig til eet Centrum; 

 dette er Skuddets Maerke. Skuddets Dannelsescentrum 

 er siden C. Fr. Wolffs beremte Theoria generatio- 

 nis (1759) bekjendt under Navn af ,,punctum vegetationis"; 

 det er omtrent det Samme, som man i det daglige Liv 

 pleier at kalde Plantens Hjerte eller, ved Sidegrenens 



