18 



* 



Naesten alle Oerne have en Gjennemsnitshoide af 1000 Fod, 

 og ovenover denne Bjergslette hseve de h0iere Toppe sig. 

 Disse Toppe ere enten spidse og skarpe, og i saaTilfaelde 

 kaldeFaeringerne dem "ttndw?\ f. Ex. Grislatindur (Kalls0), 

 Halgafjallstindur , Rej3afjallstindur, Slattaratindur (0ster0): 

 denne Form fmdes isaer paa de nordlige 0er og da navn- 

 lig paa Norderoerne; eller de have en st0rre, skjendt al- 

 drig betydelig, Overflade, og da kaldes de "fjall" eller 

 "felli" (Fjeld, "Gefilde"), f. Ex. Skalingsfjall (Str0m0), Prest- 

 fjall, Hvannafelli (udt. Kvannfelli paa Syder0). Denne Form er 

 almindelig paa Syder0. Forskjellen i Fjeldenes Form be- 

 roer paa / deres geognostiske Sammensaetning , hvilket vi 

 senere skulle komme til. Naesten alle de faer0iske Fjelde 

 haeve sig i Afsatser eller Hamre, saa at man bestiger Lan- 

 det under en Vinkel af 5-20, og disse Hamre gaae ofte 

 saa langt ned, at man kan taenke sig dem fortsatte under 

 Havet. Gaaer man fra Kysten op imod en saadan Ham- 

 mer, da viser der sig f0rst en mere eller mindre brat 

 Klippevaeg, der er meget furet og uregelmaessig indskaa- 

 ren, ofte gjennemskaaren af smaae Elve, og ved dens 

 Fod er der en Maengde Gruus og smaae Stene; er man 

 vel kommen over denne Vaeg, hvilket ofte koster megen 

 M0ie, saa befinder man sig paa en mosbegroet Slette, 

 der skraaner mere eller mindre opad, indtil den begraend- 

 ses af en ny Klippevaeg, og saaledes f01ger den ene Ham- 

 mer efter den anden , indtil man naaer Toppen. Hamrenes 

 Heide er fra 50-100 Fod. Hvor Fjeldene ikke have Hamre, 

 saenke de sig i en nogenlunde jaevn Skraaning ned mod Dalene 

 og Fjordene ; en saadan Skraaning er snart bedaekket med 

 Gruus , som idelig for0geg ovenfra, snart begroet med Grass 

 og Mos og rig paa Kilder. Undertiden danne Fjeldene bratte 

 Vaegge ind mod Dalene , men dette er ikke almindeligt. 



