21 



Hetland og 0rken0erne. Derfor ere Faereerne kun n0gne 

 og sorte, hvor de saenke sig brat ned mod Havet, kun 

 0de og graae paa Steen- og Gruusfladerne tilfjelds; ellers 

 er Landet smukt grant, endog langt opad Fjeldene. Jor- 

 dens Frugtbarhed er dog meget forskjellig: den alminde- 

 lige Muldjord er den frugtbareste, og naar den befries fra 

 de mange Graesredder, hvormed den er sammenfiltret, la- 

 der den sig bruge med ikke ringe Udbytte, navnlig til Kar- 

 tofler og Roer; paa de fleste 0er, isaer Sydere og Sande, 

 groer ogsaa Byg godt til 200 Fods Heide, paa Mikjunaes 

 til 270 Fod. Dog er det isaer til Graes, at denne Jord er 

 saa overordentlig vel skikket. - - Paa Fjeldene er der og- 

 saa megen Myr (Mosejord), paa hvilken der kun voxer 

 daarligt Graes, fordi Vandet bliver staaende i Indhulinger i 

 Klippegrunden ; denne Jord er iBunden blandet med guul 

 Jernrust. Paa flere Steder, f. Ex. i Vattnsdal paa Nord- 

 Str0m0, fmdes en sort, gruset Jord, der samler sig i Hul- 

 ler paa meget moradsige Steder: den kaldes sorta og bru- 

 ges som Vitriol til at farve sort med. Endelig er Klippe- 

 bunden paa mange Steder bedaekket med et rigeligt Lag 

 T0rv-Jord, hvilken er det vigtigste og naesten eneste 

 Braendsel i Landet, da Kullene ikke bruges meget. T0r- 

 ven er saedvanlig olieholdig og gjennemtrukken af Plante- 

 dele; den er sort, haard og giver staerkHede. Undertiden 

 er den blandet med Sand, hvilket gj0r den mindre god 

 og vanskeligere at braende. 



Geognostiske Forhold. 



Sammenligner man Faereernes Fjeld-Physiognomi med 

 Nabo0ernes, Hetlands og 0rken0ernes, vil man fmde en 

 overordentlig stor Forskjel; denne Forskjel vil man, hvis 

 Veiret ikke er altfor ugunstigt, allerede kunne blive vaer, 



