22 



naar man paa Reisen til eller fra Faeroerne kommer forbi 

 Hetland. Fjeldene paa Hetland ere lave og afrundede, og 

 dette gjaelder i endnu h0iere Grad om 0rken0ernes, hvor- 

 imod vi have sect, at Fser0ernes vare h0ie og mere eller 

 mindre terrasseformig opgaaende. Denne Forskjel viser 

 hen til en forskjellig geognostisk Beskaffenhed, da den 

 ydre Form er Resultat af den indre Sammensaetning. 

 Fijer0ernes Fjelde bestaae saaledes hoyedsagelig af Porphyr 

 og basaltiske Steenarter, Naboaernes af Sandsteen og 

 Gneus. Denne haarde Steenmasse ligger i Lag af 150 

 Fods Maegtighed ; men under den ligger der et Lag af en 

 bladere Steenart af teglr0d Farve, hvori der ofte fmdes ge- 

 digent Kobber i st0rre eller mindre Partier. Dette b!0de 

 Lag forvittrer let, og naar det skylles ned af Regnvandet, 

 saa styrter den ovenfor liggende, tunge Porphyr-Masse ned, 

 og der dannes den terrasseformige Reisning i Hamre, 

 som vi f0r have omtalt, ligesom der overalt ved Bjergenes 

 Fod ligge uhyre Steenmasser, der ere lesrevne paa 

 denne Maade. Disse to Lag kan man let iagttage overalt 

 der paa 0erne, og man kan see dem overordentlig tydeligt 

 paa mange Steder, naar man roer i en Raad hen under 

 de lodrette Fjeldvsegge mod Havet; thi der ere Steen- 

 masserne aldeles blottede. Den Retning, hvori Lagene 

 falde, er altid en 0stlig, saa at den paa de sydlige 

 0er bliver til N. 0., paa de vestlige reen 0st og paa de 

 nordlige S. 0. Da nu disse Lag paa de sydlige, vestlige 

 og nordlige Ud0er altsaa altid haelde indad mod Midten, 

 kan man deraf danne sig en Fore stilling om den Maade, 

 hvorpaa 0erne ere fremkomne; de see nemlig ud som 

 Levningerne af et meget st0rre Basin, hvoraf vi kunne 

 taenke os, at Halvdelen eller Mere enten ikke er kommen 

 op eller sunket ned igjen. Derimod forbyder denne La- 



