36 



her fere mig for vidt og vilde desuden vaere mindre n0d- 

 vendig, da det alt anfarte maa ansees for tilstraskkeligt, til 

 at man deraf kan faae en taalelig Indsigt i Betingelserne 

 for Stemmens Dannelse. Bygningen af Stemmered- 

 skaberne hos Mennesket er temmelig eensformig med den , 

 der fmdes hos samtlige lungeaandende Dyr; hos nogle 

 Dyr er der naesten fuldkommen Overeensstemmelse med de 

 menneskelige Stemmeredskaber, hos andre kun uvsesent- 

 lige Afsendringer. Mest overeensstemmnnde med Menne- 

 sket ere i denne Henseende Pattedyrene, og man vilde 

 tage meget Fejl, hvis man taenkte sig, at disse Dyrs Stemme- 

 redskaber vare mere ufuldkomment byggede end Menne- 

 skets ; dette er saalidet Tilfaeldet, at- disse Redskaber hos 

 visse Pattedyr endog ere bestemt fuldkomnere udviklede 

 end hos Mennesket. Mere afvigende fra Mennesket ere i 

 denne Henseende Fuglene, og dog reducere de vaesent- 

 ligste Afvigelser sig dertil, at de egentlige Stemmebaand 

 ikke ere beliggende i Strubehovedet, men derimod i selve 

 Struben ligeovenfor det Sted, hvor denne deler sig i dens 

 to Grene til Lungerne, i en saeregen Udvidelse afLuftr0ret, 

 det saakaldte nederste Luftr0rshoved ; thi forevrigt ere De- 

 lene her fuldkomment udviklede , hos Sangfuglene endog 

 fortrinligen. Hos de 0vrige lungeaandende Dyr, Krybdyr 

 og Fr0er i udvoxen Tilstand, ere Stemmeredskaberne der- 

 imod ufuldkomment udviklede, men foravrigt byggede efter 

 den selvsamme Typtis som hos Mennesket. 



Efter saaledes at have gjennemgaaet den anatomiske 

 Bygning af Stemmeredskaberne vil det ikke vaere vanske- 

 ligt at forstaae, hvorledes de almindelige physiske Love for 

 Toners Frembringelse ogsaa for de levende Vaesners Ved- 

 kommende komme til Anvendelse. Vi vide, at det, vi kalde 

 Lyd eller Tone, ikke er Noget i og for sig Existerende, 



