* 



42 



navnligen da, hvis den staerke Spending ledsages af meget 

 staerk Anblaesning, opstaae vel endnu Toner, men disse 

 kunne som skarpe og ubehageligen skurrende paa ingen 

 Maade henfares til Begrebet Sang, men blive paa den ene 

 Side Hviin eller Skrig og paa den anden Side Brummen 

 og Br01en. 



Et vigtigt Moment ved Bestemmelsen af Tonens H0jde 

 er foruden Stemmebaandenes Lsengde eller Korthed den 

 forskjellige Styrke, hvormed Anblaesningen skeer, 

 thi ikke alene bliver derefter Tonen staerkere eller svagere, 

 men ved forceret Anblaesning kan Tonen stige indtil dens 

 Kvint. For altsaa ved forstaerket Sang at frembringe den 

 samme Tone maa Sangeren neje passe at lade en tilsva- 

 rende Slappelse af Stemmebaandenes Laengde ledsage den 

 staerke Udaanding, thi ellers bliver Tonen hejere end den 

 skal vaere og saaledes falsk. Run ved megen 0velse og 

 godt Geh0r kan det lykkes Sangeren med Bestemthed at 

 frembringe een og den samme Node piano, forte eller for- 

 tissimo. 



Foruden de hidtil omhandlede Toner, der tilhere det 

 i Sangskolerne saakaldte ,,Brystregister" eller ere Bryst- 

 toner, kunne imidlertid de fleste Mennesker frembringe 

 hejere Toner, der tilh0re et andet ,,Register", nemlig de 

 saakaldte Falsettoner; og disse t Toner fremkaldes da 

 ved det ejendommelige Forhold, at Stemmebaandene for- 

 maae at svinge alene med deres indre mod Stemmeridsen 

 vendende Rande, uden at svinge i hele deres Brede. Disse 

 Falset- eller Fisteltoner fremkaldes lettest, naar Sangeren gjen- 

 nemgaaer Scalaen nedenfra; vedbliver ban da at lade To- 

 nen stige hojere og h0jere, indtil bans Brystregister er 

 gjennemgaaet, vil den af sig selv slaae over til Falset- 

 registeret, der imidlertid bar et mindre Omfang end Bryst- 



