58 



At et saa stort Antal Dyr ansees for at vaere stumme, kan 

 forovrigt deels have sin Grund i Mangel paa tilstraekkelig 

 Kjendskab til dem, deels i de frembragte Toners Natur, 

 der f. Ex. let kunne taenkes saa h0je, at de ikke kunne 

 opfattes af Menneske0rer, men vel af andre 0rer. Lige- 

 ledes fortjener det her og at bemaerkes, at Evnen til at 

 betjene sig af Sproget for Menneskets Vedkommende paa 

 ingen Maade er medf0dt, men ene og alene er en F01ge 

 af Opdragelse og Efterligning. Den fra Fodselen D0ve vil 

 aldrig af sig selv laere at tale, men ban vil kun kunne be- 

 tjene sig af den alle Dyr givne Evne til at frembringe 

 Skrig. 



leg troer saaledes at have antydet Dem m. H. de 

 Grimde, der lade mig antage at Dyrene ogsaa have et 

 Sprog, der kun ved sin ringere Udvikling er forskjelligt fra 

 Menneskets, og at hele Forskjellen mellem dem vaesentligst 

 reducerer sig til, at Dyrene ikke have det menneskelige 

 Sprog, thi det have de ikke. Papagejen, der eftersnakker 

 Menneskets Ord, forbinder dermed ingen Mening, og i den 

 Betydning er Ordet den ikke givet. Jeg troer at have 

 viist dem, at den almindelige Benaegtelse af, at Dyrene have 

 et Sprog af samme Natur som Mennesket, er udgaaet fra 

 en Anskuelse om deres aandelige Natur, som jeg af andre 

 Grunde anseer for foraeldet. 



