90 



Disse Planters Udvikling synes, *naar vi sammenligne dem 

 med de tleraarige, kun at omfatte en eneste Genera- 

 tion og at vaere anlagte paa Udannelsen af et eneste Individ. 

 Men en noiagtigere Undersegelse viser ogsaa her Egen- 

 skaber, der ikke lade sig forene med den enkelte Plantes 

 (Individets) Natur. Det h0rer til Individets Begreb, atOr- 

 ganismens Dele staae i vaesenlig Sammenhaeng 

 med hverandre, me dens selv den enaarige Plante, 

 saedvanligt viser os en Maengde Dele, der slet ikke staae i 

 noget vaesentligt Forhold til Plantens Hele. Herhen barer 

 en stor Del af Forgreningen ; saaledes Grene, der snart 

 kunne vaere tilstede , snart kunne mangle , og som 

 isser derved fremtraede som uvaesenlige , at Planten ved 

 deres Borttagelse ikke taber noget karakteristisk Or- 

 gan, ikke nogen vaesenlig Fimktion, idet den ogsaa uden 

 dem kan naae Maalet for sit individuelle Liv, Blomst- og 

 Frugtdannelsen. Et Blik paa nogle af de ovenfor naevnte 

 Exempler, t. Ex. Kornvalmuen eller Adonis, vil anskuelig- 

 gjore vor Paastand. Disse Planters Grene, af hvilke en- 

 hver ligesaavelsom Hovedstaenglen er kronet med Blomst 

 og Frugt , ere aabenbart kun Gjentagelser af den 

 enkelte Plante, de ligne i alt vaesentligt Hovedskud- 

 det og kunne altsaa indsaettes i lige Betydning med 

 dette, d. v. s. kunne betragtes som saeregne Individer; 

 hver Gren er da et Individ ganske med samme Ret, med 

 hvilken i Dyreriget Koralstammens Dyr nu almindeligt 

 anerkjendes som Individer, der frembyde et Analogon 

 af afgjorende Betydning for Bedemmelsen af Plante- 

 grenenes Natur, hvorpaa ogsaa Ehrenberg*) st0tter 



*) Berliner Akademiets Afhandling fra Aaret 1835 pag. 247. 

 Derfor er ogsaa en Polypstamme en Hob af 



