81 



end de Individet overordnede (Familie, Stat, Stamme o. s. v.). 

 Herfra seet vil Betydningen af de mere tvivlsomme Ud- 

 viklingskredse for lavere Dyr og Planter ad Sammenlignin- 

 gens og Analogiens Vei lade sig opklare, hvad vi ville for- 

 beholde os at forsege i disse Betragtningers anden Del, 

 idet vi for Oieblikket blot endnu tilfeie nogle almindeligere 

 Bemaerkninger. 



I Individets Begreb ligge to Momenter, Mangfoldig- 

 hed og En bed. Enhver Udvikling frembringer Mangfol- 

 dighed, men ikke ved enhver Udvikling bliver Mangfoldig- 

 heden paa samme Vis behersket i Retning af Enhed. Jo 

 fuldkomnere denne Beherskelse er, desto fuldkomnere er 

 Individualiteten , thi kun Beherskelsen i Retning af Enhed 

 binder Dannelsens Mangfoldighed til den udelelige Orga- 

 nisme; jo svagere Beherskelsen er, desto selvstaendigere 

 ville Delene fremtraede og desto tvivlsommere det Heles 

 Individualitet. Anvende vi denne Betragtning paa Planten, 

 saa vil det Vaklende i Planteindividets Begreb vaere forklaret. 

 Udviklingshistorie, kanman sige, erPlantens egen- 

 lige Natur, der udenfor Dannelses- og Forplantningsproces- 

 sens Kraft ikke besidder nogen hoiere Livskraft, medens 

 hos Dyret den legemlige Dannelsesproces kun fremtraeder 

 som Indledning til en heiere Livsvirksomed. Thi med 

 den ydre Fremstillings Kraft forbinder Dyret en inder- 

 ligere Livskraft, der udtaler sig i Sjaelelivet, gjen- 

 nem hvilket Dyret faaer et indre Centrum, fra hvilket 

 Organismen bliver bevaeget og behersket i hid- og ud- 

 straalende Virksomhed. Kun Sjaelen er det, som med 

 faste Baand sammenholder Dannelsesdriftens Produkter i 

 uadskillelig Enhed og til gjensidig Vexeltjeneste og giver 

 Dyrets Organisme Karakter af den afsluttede Individuali- 

 tet; ikke saa hos Planten, der i den ydre Dannelsespro- 



