79 



til h el e Plan ten? Ja og endnu videre! vi kunne heller ikke 

 blive staaende ved den, thi ogsaa den enkelte Plant e 

 er langt fra at vsere en fuldstaendig Repraesentant for alle 

 Sider og Retninger af Artslivet. Vi behove kun at fcenke 

 paa den ogsaa i Planteriget hyppige Fordeling af Kjen- 

 nene, Tvebo- og Trebo-Forholdene ; endvidere paa Va- 

 rieteterae, navnlig saadanne, som mangle vaesenlige, 

 Arten som saadan tilherende , Organer og Funktioner, 

 t. Ex. de Varieteter, som aldrig baere Blomster (Kugleaka- 

 sien) eller aldrig Frugter (fyldte Blomster), eller aldrig Fr0 

 dyrkede Bananer og Bredfrugttraeer). Hertil kommer, 

 at den ene Plante aldrig fuldkommen ligner den an- 

 den; f0rst gjennem Sammenligning af mange Indivi- 

 der laerer man Artens sande Karakter at kjende. Lige- 

 som hos Dyrene Livsopgavens Losning haenger sammen 

 med deres Samlivsforhold (parvis eller flokkevis Samliv 

 eller endog et ordnet Statssamfund) , saaledes er det ogsaa 

 karakteristisk for Planterne og physiologisk begrundet, om 

 de voxe enkelte og adspredte, eller selskabeligt tilsammen. 

 Det herer t. Ex. med tilTervemossets Livsbestemmelse, 

 at det voxer i store Puder eller Taepper , til G r ae s s e r n e s, at 

 de danne Enge, tilTraeernes, at de danne Skove. Selv de 

 i den geographiske Udbredelse begrundede Forhold, 

 i Henseende til Rum og Tid, som kun aabenbarer 

 sig ved Staenglernes Selskabelighed , ere begrundede i 

 Plantens physiologiske Karakter; Planter med en sensibel 

 og lidet b0ielig Constitution ville holde sig i snevre Ud- 

 bredelseskredse, hvorimod Planter med en seig og beielig 

 Constitution faae en videre Udbredelse , og blive , naar deres 



len med Sortpoplen. Selv den tilsyneladende ensformige Palme- 

 har, om end ingen Levgrene, dog bLomsterbaerende Grene. 



