78 



Del er en saedvanlig og med Opfattelsen fra det 

 physiologiske Standpunkt overensstemmende Forestilling at 

 betragtelndividet som en fuldkommenRepraesentant for Artens 

 Karakter , som saadan udferer det alle Funktioner, der ind- 

 befattes under Artens Livslov. Viile vi virkeligt taenke os 

 et physiologisk Individ i dette Ords fulde Betydning, saa 

 maae vi visselig fordre, at det i sin Udvikling fremstiller 

 ikke blot enkelte, men alle Sider af Artslivet, at det 

 virkeliggjer de i Artens Vaesen begrundede Mulighe- 

 der, at det altsaa forer os Artens hele Plan, hele 

 Bestemmelse for 0ie. Prove vi fra dette Synspunkt 

 de tidligere fors0gte Begrebsbestemmelser, saa er det 

 klart, at den enkelteCelle ikke kan vaere det her mente 

 Individ, thi skjent hele Plantens Architektonik udfores af 

 Gellen, og alle Livsfunktiorier foregaae gjennem den, saa 

 aabenbarer dog Cellen sig i det Heles Plan kun som en 

 enkelt Sten af Bygningen, som et enkeltElement i Or- 

 ganismens store Hjulvaerk. Ligesaalidt kan det enkelte 

 Led af Planten (Staengelstykke og Blad) fyldestgjere det 

 physiologiske Individ, thi f0rst i Leddenes Raekkef01ge 

 gjennem!0ber Planten sin Metamorphose, til hvis for- 

 skjellige Trin Erna3ringens , og Forplantelsens forskjel- 

 lige Virksomheder ere knyttede. Heller ikke Skuddet 

 (Grenen) kan det vaere, thi ogsaa dette omfatter saedvan- 

 ligt ikke alle Metamorphosens Trin, ligesom ogsaa Funk- 

 tionerne ere forskjellige paa de forskjellige Grene, idet de 

 ofte gjensidigt supplere hinanden. Dertil kommer, at 

 det karakteristiske ved Forgreningen og Vaexten, uden 

 hvilken Trseerne slet ikke kunne taenkes, beroer paa Grene- 

 nes Forening*). Komme vi altsaa paa denne Maade tilbage 



*) Man sammenligne i denne Henseende f. Ex. Pinien med Granen 

 og Fyrren, Fyrren med Laerken eller, af Levtraeerne, Pyramidepop- 



