75 



skabende Magt bestaaer i Stoffets Beslaegtethed 

 (p. 258); den Axe, om hvilkenNutidens Videnskab 

 dreier sig, er Laeren om Stofvexlen" (p. 363). Op- 

 fattelsen af Verden som et Spil af sig forenende og ad- 

 skillende Atomer er forevrigt en gammel Philosophi, som 

 allerede blev foredraget af Demokrit og Epikur. 



Naar denne Laere er f0rt saavidt, bliver dens Utilstraekke- 

 lighed let maerkelig, og det Falske i den indlysende. Den 

 er for det ferste upraktisk, thi vi kunne ikke bringe den 

 til Anvendelse i Virkeligheden ; vi formaae ikke, skjent vi 

 kjende de Stoffer, hvoraf Organismerne ere sammensatte, 

 deraf at danne organiske Vaesner ; Infusionsdyrene, som op- 

 staae i forraadnet Vand, dannes ikke af dette, men af alle- 

 rede tilvserende ^Eg; man kan ikke af Grundstofferae 

 danne end ikke de laveste Planter t. Ex. encellede Alger, 

 og det er en falsk Paastand, at disse kunne forvandles til 

 Conferver (Vandhaar), eller at Conferverne kunne danne 

 Mos, ligesaalidt som Havre kan forvandle sig til Rug. 



Men ogsaa fra Theoriens Standpunkt viser det sig, at 

 Stofvexlen ikke kan vasre Urgrunden for det organiske 

 Liv; thi det Virkende, det, som gjer, at Atomerne sam- 

 virke til en bestemt Organisme, kan ikke sages i deres egen 

 Natur, men i en harmonisk virkende Magt, som styrer dem 

 og som paa engang er Maalet og Principet. Atomer- 

 nes Samvirken skeer ikke efter den blinde Nedvendigheds 

 Love, men efter en bestemt Plan, i den Hensigt at danne 

 en bestemt Plante. 



Uden at miskjende den vigtige og vaesenlige Betyd- 

 ning, som den physiske Retning har for Plantephysiolo- 

 gien, maae vi derfor tilstaae , at vi ikke i den kunne flnde 

 Neglen til Opfattelsen afPlanteindividet, og at denne overhoved 

 ikke saameget maa seges i Plantens ydre Sammensaetning 



