74 



bringe R0relserne i den uorganiske Natur. Physiologien 

 er derved bleven til Physik og Chemie eller, efter 

 den herskende Opfattelse af selve de physiske og chemiske 

 Processor, til den organiske NatursMekaniki dette Ords 

 videste Betydning. Livet er saaledes blevet affert Trylle- 

 riet, som syntes at vaere det umiddelbart Virkende i detsBevae- 

 gelser; den bratte Skillevaeg mellem organisk 

 og uorganisk Natur er falden, og der er lagt en 

 faelles Grundvold for Undersegelsen af alle materielle Re- 

 reiser i hele Naturens Rige. Det betydningsfulde Resultat 

 blev vundet, at Naturaabenbarelsens h0iere Trin, der for- 

 trinsviis gjaldt som det Levendes Rige , komme istand 

 gjennem de samme naturlige Hjelpemidler (det samme ma- 

 terielle Grundlag og de samme Kraefter), ved hvilke den 

 lavere, saakaldte Hvl0se Natur vinder sin ordnede Tilvaerelse 

 og Bevaegelse. Men man segte at slutte endnu videre, og 

 det laae i Videnskabens Udviklingsgang , at dette Fors0g 

 skete. Da de physiske Kreefter overalt vise sig bundne til 

 Stoffet, saa vovede man at betragte Naturphaenomenerne 

 som Resultater af oprindelige, efter den blinde Nedven- 

 digheds Love, med bestemte Kraefter samvirkende Grund- 

 stoffer, som en i et evigt Kredsl0b sig bevaegende Natur- 

 mekanisme. 



Naturhistorisk udf0rt findes denne Betragtningsmaade 

 t. Ex. i begge Moleschotts Skrifter: ,,Den i Planter og 

 Dyr stedfmdende Stofvexels Physiologic" (1851), og: , .Li- 

 vets Kredsl0b" (1852), i hvilket sidste t. Ex. f01gende Saet- 

 ninger findes: ,, Naturens Under ligger i Stofvexe- 

 len som det jordiske Livs Urgrund" (p. 83); ,,den 



Modvaegt imod det Livstilintetgjerende i den blot materielle. (,,PIan- 

 ten og dens Liv," sidste Forelaesning: Planteverdenens ^Estethik.) 



