73 



komne, er derfor dette, om der i det Hele taget kan 

 vaere Tale om Individer hos Planterne, et Spergs- 

 maal, der falder sammen med et andet, om Planten blot 

 er et Produkt af Materiens Virksomhed, d. v. s. et Pro- 

 dukt af Stoffer, der igjennem Kraefter, som hvile i dem, 

 ere island til at bevaege sig, forbinde sig og atter sondre 

 sig fra hinanden, altsaa et i og for sig vaesen!0st, ved 

 blinde Kraefter frembragt Phaenomen , eller om den bar en 

 egen, vel ikke uden Sammenhaeng med det Hele, men paa 

 sit Trin dog i sig selv begrundet Tilvaerelse i Naturen.*. 



Er det, som vi kalde Plante, intet Andet end etCom- 

 plex af chemiske Processer, saa kan. der ikke mere 

 vaere Tale om Individ eller Art i denForstand, i hvilken 

 disse Udtryk saedvanligt opfattes, thi det blotte Phaenomen 

 af Grundstoffernes Bevaegelse, som ikke kjender noget an- 

 det virkende Princip end selve Grundstoffernes Kraefter, 

 kan ikke betragtes som et Vaesen for sig, ikke som en saer- 

 egen (specifisk) Natur eller som Fremstilling af samme (In- 

 divid). At det forholder sig saaledes, er i Yirkeligheden 

 det endelige Resultat, hvortil den nyere physiologiske Forsk- 

 ning straeber, stettende sig paa positive Resultater af phy- 

 siske Unders0gelser. Heller ikke kunde Plantephysiologien 

 unddrage sig denne Videnskabens Gang, om den ogsaa i 

 storre eller mindre Grad modsatte sig de yderligste Slut- 

 ninger*). Den Virksomhed, ved hvilken Planten, som et- 

 hvert organisk Vaesen, danner og vedligeholder sin Orga- 

 nisme, s0gte man tidligere at begrunde i saeregne Livs- 

 kraefter, hvorimod den nyere Physiologic bar erkjendt de 

 samme Kraefter i Organismens Livsyttringer, som frem- 



*) Selv Schleiden, den mest fremragende og bestemte af denne 

 Retnings Forsvarere, seger i den aeslhetiske Naturbetragtning en 



