131 



men alle Individernes snart paaf01gende D0d vidnede kun 

 om, at dette neppe stod til at fuldbyrde under de givne 

 ydre Betingelser. 



,,Hvad skulde jeg nu," sperger lagttageren i sin Be- 

 retning (Wiegmanns Archiv 1835)" gjere ud af denne Orm? 

 Er den etSnyltedyr i' den ungelkte?" Dette sidste Spergs- 

 maal maatte ban besvare benaegtende; thi en saadan Orm 

 fandtes ikke blot i hver af de nyf0dte Unger, men allerede 

 i hvert af Embryonerne indeni ^Eggene og udvikledes med 

 Embryets 0vrige Dele under Udrugningen , indtil den om- 

 sider bos det modne Embryo laae, som i Fig. 13 afbildet, 

 med den bageste Ende af Kroppen b0iet om mod Bugfla- 

 den og de to Sidetappe staerkt indtrukne. Er den da 

 \irkelig en Deel af selve Embryet, bestemt til at overleve 

 alle dets 0vrige Dele og, efter disses Afkastelse, at ud- 

 vikle sig videre paa egenHaand? Noget Tilsvarende kjende 

 vi unaegtelig f. Ex. i Sommerfuglen , der udvikler sig som 

 en Deel af Puppelegemet, men omsider kaster alle dettes 

 0vrige Dele fra sig og trader selvstaendigt frem, end- 

 videre i hvert modent Embryo, der bar udviklet sig som 

 en Deel af ^Egget og omsider frigj0r sig fra alle dettes 

 0vrige Dele, overhovedet i hvert Tilfaelde , hvor en Orga- 

 nismes forgaengelige Dele fortrinsviis h0re til dens udven- 

 dige Beklaedning og, naar deres Tid er omme, bortkastes 

 pludselig. 



Den paafaldende Forandring i Organismens Udseende, 

 der maa opstaae ved en saadan pludselig Afkastelse af de 

 udvendige Dele, kalder man, som bekjendt, en Metamor- 

 phose, og en saadan Metamorphose var det aabenbart, 

 at Ikteynglen her fandtes at gjennemgaae. Vor Gis- 

 ning , at selve Ikteimgerne skulde vaere bestemte til 

 at snige sig ind i JSndernes Naesebor, for at udvikles i 



