179 



Dyreformer, riavnlig med de mundlese Infusionsdyr, at del 

 er vanskeligt eller maaskee umuligt at give bestemte 

 Kjendetegn, hvorved man kan adskille dem fra disse. 



De bedste Skjaelnemaerker, der ellers kunne lede os 

 i Bedemmelsen af, bvad der er Dyr, og hvad der er Plante, 

 slaae her ikke laengeretil. Den almindeligeBevidsthed taenker 

 sig Planten ubevaegelig og Dyret udrustet med Evne 

 til at bevaege sig overensstemmende med sin frie Villie. 

 Denne Forskjel er ogsaa af en gjennemgribende Vigtig- 

 hed og et stort Omfang; thi ligesom alle Blomster- 

 planter ere ubevaegelige, saaledes kunne alle Dyr idet- 

 mindste en Tid lang bevaege sig frit, idet selv de fast- 

 siddende i deres ferste Fremtraeden ere fritsv0mmende. 

 Denne Forskjel slipper, naar vi komme til Algerne; 

 de laveste Alger (Diatomeer, Oscillatorier, Desmidier) 

 kunne naesten alle frit bevaege sig, og om Conferverne 

 gjaelder det Samme som om de fastsiddende Dyreformer, 

 idet de, som vi vide, som Svaermsporer ere bevaegelige. 



En Tidlang hjalp man sig med Fimrehaarene ; ,, disse, 

 sagde man, mangle hosPlanterne, hvorimod saavel Infusions- 

 dyr som de bevaegelige Dyrekim bevaege sig 

 ved Fimrehaar." Ogsaa denne Forskjel 

 tabte sin Betydning, siden Unger iagttog, 

 at Vaucherias Svaermsporer ere beklaedte 

 med Haar, og siden Thuret har viist, at 

 alle Svaermsporer ere forsynede med oftest 

 to eller fire Fimrehaar. 



Siebold troede at have funden et fast 

 Skjaelnemaerke imellem Infusionsdyrene og 

 Planterne deri, at de ferste vare beklaedte med 

 en b!0d sammentraekkelig Hud, hvor- 



Fig. 13: Svaermsporer af forskjellige Alger. J2 



