182 



vitlere Udvikling. De antage nu en skiveformig Skikkelse 

 og forlaenge sig iBegyndelsen paa en Maade, der i h0i 

 Grad minder om spirende Svaermsporer. 



Naar Ungerne af vore almindelige Vandmaend for- 

 lade Moderdyret , vise de sig for det blotte 0ie sum 

 Punkter i Vandet, sete under et Forstorrelsesglas som 

 ovale eller paereformige Vaesener uden Mund eller Spor 

 til indre Organisation. Ved Fimrehaarene , som taet 

 bedaekke hele Legemet, bevaege de sig ligesorn Infusions- 

 dyr; under Sv0mningen dreie de sig hyppig om deres 

 Lsengdeaxe, og den stumpe Ende gaaer foran. Efterat 

 de i nogen Tid have level som Infusionsdyr, saette de sig 

 fast med Forenden og omdannes under Vaexten hurtig til 

 polypagtige Dyr. 



linger betragter derfor ogsaa, som vi ovenfor have 

 set, Svaermsporerne som dyriske Kim, hvilke ikke 

 formaae at haeve sig over dette Stadium, men efter 

 kort Tid atter antage Plantenaturen , hvoraf de ere frem- 

 gaaede. 



Ved at sammenligne Svaermsporerne med Infusionsdyr og 

 med de ovennaevnte DyrsYngel synes vi at befinde os i et 

 Bablte, hvor Forskjellen imellem Planten og Dyret er ifaerd 

 med at udslettes, det er ligesom en Egn imellem de 

 tvende store organiske Riger, hvor Grsendsen ikke er 

 neie bestemt, og hvor de s'yne's at flyde over i hinanden; 

 thi paa Videnskabens nuvaerende Standpunkt maa 

 man nedvendig indremme, at Svaermsporerne i deres hele 

 Fremtraeden, saavel Form som Bevaegelsesmaade, stemme 

 overens med mange Dyreformer. For at godtgjore deres 

 Plantenatur maa man iagttage deres Herkomst og deres 

 Udvikling. De f0des af Planter og udvikle sig 

 under Spiringen til Planter. Det er ogsaa alene 



