189 



igjennem den traekker Veiret, og midt imellem dem ud- 

 munde ^Eggelederne. Bagtil derimod lige ud imod Enden 

 bemaerker man (hos de strre Arter f. Ex. Korsaedderkoppen 

 meget let uden Foretorrelsesglas ) 4 til 6 korte, tykke, 

 saedvanlig lidt kegledannede Fremstaaenheder , der for det 

 meste st0de noget sammen med deres afstumpede Ender, 

 men itwigt ere bevaegelige hver for sig. Det er de saa- 

 k;ildte Spindevorter, og de staae indvendig i For- 

 bindelse med et meget vidtleftigt Apparat af 9 Par for- 

 skjelligt t'ormede Spindekjertler, der opfylde en stor 

 Del af det tykke Bagliv. De tre midterste Par, der tillige 

 ere de laengste og sterste, begynde ved Yorterne som 

 tynde , fine og lige Kanaler der straekke sig belt hen til den 

 Stilk, hvorved Baglivet er befaestet til Forkroppen, men 

 derpaa vende sig om og udvide sig saekformigt for tilsidst 

 atter at ende i en tynd , men i mange Yiudinger snoet 

 Gang. Tre andre Pur ligge mere udad og ere kortere ; 

 de begynde som tine, snoede, paa et enkelt Sted lidt ud- 

 videde Gange og ende med saeregne, mangegrenede Til- 

 ling. De tre sidste Par ere simple Kanaler , der kim 

 syncs at blive tykkere mod den blinde Ende. Naermest 

 ved Spindevorterne ere de desuden alle omgivne af en 

 hvidlig, kornet Masse. 



I disse Gange dannes nu det Stof, hvoraf Traaden 

 spindes thi som saadan findes den endnu ikke i dem. 

 Det er endog paa Grund af Gangenes forskjellige Bygning 

 meget sandsynligt, at ikke eet og det samme Stof udskilles 

 i dem alle, men at nogle Gange levere en, andre en anden 

 Bestanddel, der maaskee forst ved den ovenfor omtalte 

 kornede Masses Paavirkning forenes for derpaa at traede 

 ud i Spindevorterne. Hvad disse sidste angaae, da over- 



