197 



i laengere Ticl derinde uden at fortaere hinanden, som del 

 ellers er ./Edderkoppeskik. Forholdet mellem Hun og Han 

 skal ogsaa vaere venskabeligere ; denne, der imod Saedvanc 

 er sterre, bygger sig selv en Bolig, og De Geer bar 

 bemaerket, at den stundom overvintrer efter f0rst at have 

 lukket sig inde ved at spinde den nedre Aabning til. 

 Andre ^Edderkopper ligge ogsaa i Dvale Vintren over eller 

 fere paa varmere Opholdssteder et vaagent Liv - - rigtig- 

 nok paa meget tarvelig Kost; Exempler paa, at de selv i 

 det Frie kunne trodse en antagelig Kulde, iagttages ikke 

 sieldelit. Man traeffer ogsaa JEdderkopper, der have deres 

 Spind under Jorden , og blandt disse fortjener Mygale 

 fodiens at naevnes, der laver sig et opretstaaende R0r, 

 som foroven lukkes med et kredsrundt Laag med Haengsel 

 som en Der. Paa den indre Side af Laaget findes flere 

 smaa Indtryk, i hvilke JEdderkoppen hager sig fast med de 

 staerke Takker i dens Kjaeber forat holde Doren, naar der 

 gjeres Fors0g paa at traenge ind; den falder til ved sin 

 egen Tyngde. 



Af en saeregen Beskaffenhed er det Vaev, der danner 

 Hylsteret omkring de talrige, smaa JEg. Selv de jEdder- 

 kopper, der ellers ikke spinde, lave en saadan Kokon, 

 hvis Stof er saa fast og taet, at der udfordres en vis Kraft 

 forat senderrive det. Som F01ge deraf staaer det heller 

 ikke i de senere fremkomne Ungers Magt selv at gjennem- 

 bryde den , men Moderen maa med sine staerke Kjaeber bide 

 Hul derpaa forat de kunne slippe ud. Omsorgsdriften for 

 Ynglen er derfor bos disse forresten saa ukjaerlige Dyr 

 saerdeles staerk, og de omstreifende Jagt- og Ulve-^Edder- 

 kopper baere overalt den store, kugleformede Kokon med 

 sig i Palperne under Kroppen, give selv naar de forfolges, ikke 

 Slip paa denne Tyngsel ja! indtil den sidste Dedskrampe 



