Skihlriiiiicr af Naturen paa Fftroerue. 



Af Adjunkt P. A. Holm. 



Plaiiteverdenen. 



1 aa Grimd af Faereernes nordlige Beliggenhed, deres klima- 

 tiske Forhold og Jordsmonnets Beskaffenhed, kan man ikke 

 vente nogen stor Vaext-Rigdom paa disse 0er. Isolerede 0er 

 have i Reglen en fattig Flora. Den hyppige salte Havtaage, 

 som aldrig tillader Solen ret at gjennemvarme Luften og 

 Jorden, de voldsomme Storme, som knaekke enhver Plante, 

 de mede paa deres Vei, den hyppige Vexel i Tempera- 

 turen indenfor en meget lav Varme- og Kulde-Grad, alle 

 disse Omstaendigheder laegge vaesentlige Hindringer i Veien 

 for Vegetationen. Desuden er Jordskorpen saa tynd, at 

 de dybere gaaende Planter ikke kunne voxe deri. Af 

 disse Aarsager er det kun et ringe Antal Blomsterplanter, 

 som kunne trives deroppe; disse ere da meest enaarige 

 Arter, og det saadanne, som trives godt i et fugtigt og 

 raat Klima; men denne Vegetation er ogsaa meget yppig 

 og opnaaer stor Skj0nhed, saa at de faeroiske Graesgange 

 roses af alle Fremmede for deres Tsethed og friske Farve, 

 ja saettes over de beremte engelske. Fjeldene ere, 

 som vi have sect, hist og her beklaedte med Gr0nt heelt 

 xp til Toppen, og det er isaer ved Fuglebjergene, at man 

 fonmdres over at finde en saa rig Vegetation. Grunden 

 hertil er deels den Maengde Gjodning, hvormed Fuglene 



