218 



ulykkelige Dyrs Legemer; fra Land vade Maend ud i Van- 

 det til Baeltestedet, forsynede med lange, hvasse Knive, 

 hvormed de ved et Par Snit skjaere Hvalernes Hals over 

 indtilBenet; idet de spraelle i D0dskampen, braekke de selv 

 Halshvirvlerne fra hinanden. S0en er r0d af Blod, de 

 fleste Hvaler have faaet Banesaar, og de, som ikke ere 

 saarede og altsaa kunde undflye, gjare det dog ikke, men 

 s0ge af Forvirring og Selskabsdrift ind imellem de D0ende 

 og blive selv draebte. Maendene ere ogsaa blodige baade 

 paaAnsigt, Kla3der og Haender, og Du kan ikke gjenkjende 

 de godmodige Faeringer, som ellers ere near ved at faae 

 Taarer i Oinenej naar En skjaer sig i Fingeren, i disse 

 vilde, blodt0rstige Mennesker. Drabet er forbi, og ved at 

 tage fat i Blaesehullet slaebes de d0de Kroppe op paa den 

 hvide Sand; der ligge nu over 300 praegtige, glindsende 

 Hvaler, det var en herlig Fangst! 



Nu kommer Sysselmanden med sine to Kaldsmaend 

 for at vurdere Hvalerne; Vaerdien skjaerer ban ind.i deres 

 Hud med Romertal. Hver faaer Sit : Kongen, Kirken, Lods- 

 eierne, de Fattige, Drabsmaendene; men den st0rste Hval 

 tilherer den Baad, som f0rst fandt Grinden, og Hovedet 

 (Kulan) er Bel0nningen for ham, som f0rst blev den vaer. 



Efter en saadan Fangst lever man i lang Tid h0it 

 med fersk Hvalkj0d; dette er m0rker0dt og smager som 

 grovt Oxekj0d; Spaekket er hvidt, klart og bar hverken 

 Lugt eller Smag; det bruges deels som Flaesk her i Dan- 

 mark, deels skjaerer man det i Smaastykker og laegger det 

 hen i store Kar forat gaae lidt i Forraadnelse , hvorefter 

 der presses Iran af det. Hvalkj0det bliver uspiseligt, naar 

 det bar ligget over 48 Timer, og frembringer da Braekning, 

 om man nyder det. Hvad der af Kj0det og Spaekket ikke 

 fortaeres fersk, bliver saltet og t0rret, og kan da vare flere 



