235 



der dannes derved, at del blade Leer-Lag imellem Trap- 

 massen forvittrer og falder ud , hvorved del haardere Steen- 

 lag kommer til at staae frem; disse Hylder ere Fuglenes 

 Byggepladser. Overall, hvor vi see hen, vrimler det 

 Fugle, saa lavt nede, at vi kunne raekke dem medAarerne, 

 og saa h0it, at de ikke forekomme os sterre end Bier; 

 omkring Baaden sv0mme Hundreder af Alker, Lomvier og 

 Teister, og Saelhundene raekke Hovederne op af Vandet 

 for at see, hvem det er, der forstyrrer deres Ro. I Uren 

 vedBjergets Fod sidde Skarer af Fugle, som ikke endnu 

 have Rede; disse kaldes ,,geltfuglar" eller ,,hellufuglar", 

 og det er isaer Alker og Lomvier. Men ved Bjergets Fod 

 bygge ogsaa Teister under og imellem Stenene , hvor de 

 laegge deres ene, graalighvide , sortspraglede ./Eg uden at 

 danne nogen Rede ; paade heiere ,,drangar" og ,,stejrar"*); 

 men ogsaa i selve Uren, h0rer Skarven hjemme; her 

 sidder han ret op, st0ttet paa sin stive Hale, og vifter 

 med sine Vinger. I selve Bjerget bygge f0rst de nydelige 

 R0ttere; de sidde taet ved hkianden paa deres Reder 

 med det snehvide Hoved ogHals vendt mod S0en, medtns 

 andre med et bedevende Skrig seile paa deres brede Vinger 

 langs med Klippernes Side for at s0ge F0de. Noget h0iere 

 oppe sidde Alker og Lomvier opstillede som Porcel- 

 laensdukker langs ad hele Fjeldvaeggens Brede; de have 

 ingen Rede , men laegge det store JEg paa den bare Steen- 

 Hylde; Alkens ^Eg er lysere, Lomviens merkere S0gr0nt 

 i Bimden med uendelig mange Pimkter og Streger af 

 morkebruun Farve. Med megen Besvaer flyve de ud fra 

 deres Reder for at henteFisk, og naar de komme tilbage, 

 finder dog hver sin Plads imellem sine utallige Kammerater. 



*) See det Forrige. 



