157 



kroskopisk smaa, men derfor ikke mindre farlige Snylte- 

 dyr havde banet sig op til Hjernen, del dem af Naturen 

 bestemte Opholdssted under deres Udvikling til mange- 

 hovede Blaereorme. Dyrenes tidlige D0d, hvorved denne 

 deres Udvikling var bleven standset, hidrerte aabenbart fra 

 en Hjernebetaendelse, fremkaldt af deres altfor store Maengde. 



Den mangehovede Blaereorm, den hvis Oprindelse 

 maaskee syntes at vaere den alleruforklarligste , tor ifelge 

 Ovenstaaende vel siges at vaere den Indvoldsorm, hvis hele 

 Livslob f0rst er kommet for Dagen. Det er afgjort, at den 

 er en Ammeform for en vis i Hundens Tarm levende 

 Baendelormart, og det t0r vel fremdeles antages for afgjort, 

 at den kommer til sit dybtskjulte Leie i Faarenes Hjerne, 

 idet denne Baendelorms af modne Mg overfyldte Led ud- 

 kastes paa Graesgangene, og selve ^Eggene eller den der- 

 fra udkrabne Yngel nedsluges afFaarene tilligemed Graesset, 

 hvorpaa da Ynglen arbeider sig frem gjennem forskjellige af 

 Legemets Dele, indtil den naaer op til selve Hjernen. At 

 undre sig over en saa maegtig Evne hos et tilsyneladende 

 saa afmaegtigt lille Vaesen, vil Ingen kunne undlade; men 

 betvivle dens Mulighed, kan kun Den, der ikke kjender den 

 hver Organisme iboende Kraft til at fuldf0re sin Livs- 

 bestemmelse. Aldrig maaskee vil Landmandens Tillid til 

 Naturforskerens Erfaringer af denne Art biive saa staerk, 

 at ban ganske vil opgive at holde den for Bevogtningen 

 af bans Hjord saa vigtige Schaeferhund , men deri bar 

 biint for Scbaeferierne saa 0delaeggende Snyltedyr maa- 

 skee ogsaa netop sin bedste Betryggelse mod en fuldstaendig 

 Udryddelse. 



