167 



4 Uger havde Planten en Laengde af 1^ Tomme, hvilket 

 giver en Vaext af jtfW ^eel a ^ en Tomme i hver Time. 



lingers Unders0gelser og Betragtninger over Svaerm- 

 sporerne findes udviklede i bans lilie Bog ,,Die Pflanze im 

 Moment der Thierwerdung," der er affattet i Form af Breve 

 rettede til bans Ven Endlicher i Wien. Dette Skrift, der 

 er skrevet i en populaer Form, udmaerker sig ikke alene 

 ved de grundige lagttagelser, som her fremsaettes, men og- 

 saa ved den Stemning, hvori det er skrevet, idet For- 

 fatteren med Begeistring skildrer sin Opdagelse og navnlig 

 det Indtryk, som ban modtog af, at et Plantelegeme bevaegede 

 sig vilkaarlig. 



Unger er imidlertid ikke den, som ferst bar sect 

 Svaermsporerne ; allerede 1814 ere de sete af Treviranus, 

 af Martens 1808, afBoryde St. Vincent 1802. Saalangt til- 

 bage i Tiden ktmne vi forfelge denne Opdagelse. De 

 sidstnaevnte Botanikere have vel erkjendt Svaermsporens 

 Plantenatur, men de have ikke tilfulde erkjendt dens 

 Omraade i Algernes Orden eller den Betydning, som den 

 bar for en enkelt bestemt Plante, saaledes som vi have 

 sect, at Unger bar forstaaet Svaermsporerne. 



Derfor tilskrives Opdagelsen af Svaermsporerne ofte bam ; 

 men det er med Uret, thi allerede et belt Decennium 

 far havde J. Agardh iLund*) beskrevet dem, anerkjendt 

 deres Vigtighed for de grenne Algers Vedkommende og 

 tillagt dem en saadan Betydning, at ban benyttede dem i 

 sit System, idet ban benaevner disse Alger Zoospermer. 

 Agardh bar isaer iagttaget Svaermsporerne hos Vandhaarene 

 (Conferverne). Det er disse Planter, der i disse Dage 



*) Aimales des sciences nalurelles 1836. 



