295 



% 



Heftighed, hvorved der fremkommer den syngende Lyd, 

 som erTegnet paa, at Vandet snart kommer i Kog. Efter- 

 haanden stige nemlig Boblerne heiere op og blive st0rre, 

 tilsidst naae de Overfladen, briste der og gaae bort som 

 Yahddampe. (Disse ere usynlige, men forvexles som oftest 

 i det daglige Liv med hvad man burde kalde Taage eller 

 Dunst, idet Vanddampene strax begynde at fortaette sig ved 

 Berering med den ydre Luft og danne synlige Smaablaerer.) 

 Prever man Dampens Varme ved Thermometret, viser den 

 ikkun 100 ligesom det kogende Vand. Dog vexler Van- 

 dets og Dampenes Temperatur, eftersom Lufttrykket, der 

 hviler paa Vaedskens Overflade, er st0rre eller mindre. 

 Det er jo nemlig bekjendt nok, at Luften bar en vis Vaegt 

 og udever et Tryk ligesom alle andre Legemer. Man 

 taenke sig nu den betydelige Heide (9 a 10 Mile) af denne 

 Luftmasse og man vil kunne forstaae , at Luftens Tryk ikke 

 er mindre end omtrent 15 Pd. paa hver Qvadrattomme. 

 Det er ferst naar Dampene have faaet en saa stor Kraft 

 eller Spaending, at de kunne overvinde dette Tryk, at de 

 udvikle sig af Vandet. Bliver Trykket paa Vaedsken min- 

 dre, idet man f. Ex. udpumper Luften over Vaedsken, 

 udvikle Dampene sig langt lettere og Vandet kommer der- 

 ved i Kog ved en langt lavere Temperatur, ja endog ved 

 20-30 Graders Varme; Dampene have i disse Tilfaelde 

 atter den samme Temperatur som selve Vaedsken, hvoraf 

 da ere dannede. Indeslutter man derimod Vandet i en 

 staerk, lukket Kjedel, saa bidrage de udviklede Dampe 

 end yderligere til at forstaerke Trykket , og Vaedsken koger 

 da f0rst ved en betydelig heiere Temperatur. Har man 

 anbragt en Aabning paa Kjedlen, f. Ex. af een Qvadrat- 

 tommes Sterrelse, og lukket denne ved en Vaegt af 15 Pd., 

 da ere Dampene ferst island til at lefte denne og traenge 



