397 



Planeter bragte i Luftform, clenne Masse Luft dog godt 

 kunde fmde Plads indenfor vort Solsystems Raaderum. 



Vi kunne altsaa godt gaae ud fra den Antagelse, at Alt 

 engang bar vaeret luftformigt ; nu bliver da altsaa 

 Sporgsmaalet , hvorledes denne Luft har kunnet forUi-tte 

 sig og dannet Kloderne. 



Det farste Hjelpemiddel hertil er da Tiltraeknings- 

 kraften. Vi maa altsaa taenke os, at det ene lille Luftatom 

 bar virket tiltraekkende paa det andet, og disse to for- 

 enede alter paa et tredie og saa fremdeles ; der er derved 

 opstaaet en Fortaetning af Materien ; men dette maa 

 nedvendigviis atter have havt en Art Bevregelse tilfelge, en 

 Tiltraengning mod Centrum, mod et Midpunkt, og samtidig 

 hermed have bevirket en skarpere Afsondring mod det 

 uendelige Verdensrum. 



Betragte vi altsaa vort Solsystem [og hvad der gjaelder 

 om det maa og gjaelde for alle andre Stjerner, som vi 

 kunne betragte som Repraesentanter for hvert sit Sol- 

 system, hvis Planeter vi ikke have opdaget], see vi, at 

 som Resultatet af den almindelige Tyngde og dennes 

 mekaniske Virkning, Bevaegelse, fremtraeder ferst Fortaet- 

 ning af Materien og som en nedvendig F01ge heraf en 

 Opvarmen af Materie. 



At Opvarmen er en nadvendig F01ge af Fortaetning, 

 see vi slaaende Deviser for i det daglige Liv; bringe vi 

 saaledes den upraegede M0nt under Stemplet og lade dette 

 trykke paa den, opvarmes den kjendeligt; slaae vi med en 

 Hammer paa et koldt Stykke Jern , altsaa sammenpresse 

 dette, opbedes det; sammentrykke vi endelig atmosphae- 

 risk Luft omtrent til en Femtedeel af sit Volumen, antager 

 den en Temperatur liig Kullets G10dhede. Luftkuglen, 

 som vi altsaa kunne forestille os at vaere fremkommen ved 



