398 



Materiens enkelte Deles Tiltnekning til hverandre , bliver 

 altsaa herved mindre og mindre, jo laengere Tiltraekningen 

 varer, saaledes at, naar vi ferst have forestillet os den af 

 flere Millioner Miles Gjennemsnit, den efterhaanden er 

 sunken ned til -fa ^ Deel af dens forste Sterrelse; den 

 maa altsaa have opnaaet lidt efter lidt sterre Taethed og 

 st0rre Varmegrad. Denne Luftkugle faaer da en roterende 

 Bevaegelse, thi da alle dens enkelte Dele straebe at naerme 

 sig dens Midtpunkt , frembringer denne Bestraebelse en 

 Kredsbevaegelse ; den roterer altsaa, og som en Felge heraf 

 gaaer den successivt over til at antage en spaeroedrisk 

 Form o: en aflang Eugleform. 



Nu see vi nye Kraefter traede frem paa Skuepladsen, 

 idet nemlig til Tyngden, Fortaetningen og Bevsegelsen 

 traede Inertien [Ligegyldighed mod Bevaegelse , det er at 

 et Legeme, engang sat i Bevaegelse, vedbliver med denne, 

 indtil en ny Kraft bringer den til at ophere] og Centri- 

 fugalkraften (eller den midtpunktflyende Kraft). Dette 

 maa imidlertid ikke forstaaes saaledes, at disse to Kraefter 

 f0rst nu skabes, nej de vare anlagte samtidig med de 

 andre, men deres Virkninger traede f0rst nu frem, saasnart 

 Bevaegelsen er bleven en Centralbevaegelse. 



Den midtpunktflyende Kraft virker som bekjendt saa 

 meget desto staerkere, jo staerkere den roterende Be- 

 vaegelse er, og da denne er staerkest i en Kugles ^Equator, 

 maa altsaa og hiin Kraft virke staerkest der; dette har til 

 F01ge, at Kuglen endnu mere afviger fra den fuldkomne 

 Kugleform og bliver staerkt sammentrykket ved Polerne (o : 

 de Punkter, der ligge laengst borte fra ^Equators Plan). 



Vi maae ikke her glemme, at Kuglen eller rettere det 

 sphaeroedriske Legeme i denne Tid stadig er bleven min- 

 dre og mindre og derved har faaet en stedse stserkere og 



