402 



turde maaske endog synes Tvivl underkastet, at overhovedet 

 Ringdelene have forskjellige Bastigheder; men taenke vi 

 os en Skive sat i Bevaegelse om sit Centrum, da vil dette 

 vise sig at vaere fuldkommen uden Bevaegelse, medens et 

 hvilketsomhelst Punkt i Skivens Rand bar en betydelig 

 Hastighed. Der ere altsaa Punkter i Skiven, i hvilke 

 Hastigbeden er forskjellig. Taenke vi os nu en Cirkel 

 dragen om Skivens Centrum med en Radius liig Halv- 

 parten af Skivens, da vil ethvert Punkt i denne ny Cirkel 

 kun have en halvgang saa stor Vej at gjennemlebe, som 

 hvert Punkt i Skivens Rand, altsaa og samtidig med dette 

 kun erholde en halv saa stor Hastighed. Men voxer denne 

 Cirkels Radius, saa vil dens Peripheri rykke naermere 

 Skivens. Lad f. Ex. dens Radius faae en Tilvaext liig 

 Halvparten af Differensen mellem Skivens Radius og den 

 f0rst taenkte Cirkels Radius, da vil hvert Punkt i den ner- 

 ved nydannede Cirkel faae en Vej at gjennemlebe samtidig 

 med et Punkt i Rand en, der omtrent kun er f af dettes 

 Vejlaengde, og altsaa kun faa en Hastighed liig | af Ran- 

 dens; men nu er det da klart, at Differensen mellem 1 

 og ^ er st0rre end Differensen mellem 1 og -f , altsaa, jo 

 laengere Afstanden er mellem Ringenes ydre og indre 

 Omkreds, desto sterre bliver og Differensen mellem disses 

 Hastigheder. Taenke vi os nu atter en Dunstring og end- 

 videre, at denne, for at danne Kloder, brister over, saa 

 ville vi let kunne indsee, at de yderste Dunstpartikler, idet 

 Ringen seger at antage Kugleformen, og herved saa at 

 sige ruller sig sammen, maae mode de inderste og stode 

 sammen med disse. Sammenst0det vil da vaere saarneget 

 staerkere, som de yderste Partiklers Hastighed er storre 

 end de indres, og disse ville derved blive st0dte fremad i 

 samme Forhold som Sammenst0dets Styrke, de ville altsaa 



