407 



straale Varme til dette Rum; endnu en Kilde til Tempe- 

 raturens Aftagen tilbod Atmosphaeren , idet dens Bestand- 

 dele vare bevsgelige og kunde skifte Plads; den Deel 

 af den, som kom i noer Beroring med Jorden, blev op- 

 varmet af denne, og steg da som al varm Luft i Veiret, 

 givende Plads for koldere. Paa denne Maade kan man 

 nltsua taenke sig, at Luftdaekket, der vel dengang ej var 

 saa gjennemskinnende som nu, og altsaa ej saa let tillod 

 directe Varrneudstraaling til Himmelrnmmet, dog bar hjulpet 

 til Jordens Afkeling istedetfor at forbindre den. 



Da ikke alle Substantser ved Afkoling umiddelbart 

 gaae over fra den flydende til den faste Tilstand, men 

 f0rst passere et Mellemstadium af tykflydende eller deig- 

 agtig Consistents, saa kunne vi vel og med Rimelighed 

 antage, at Jorden ved fortsat Afkeling bar naaet et saa- 

 dant Punkt, altsaa er bleven tykflydende og derefter suc- 

 cessive er sterknet mere og mere, indtil den bar faaet 

 den Fasthed, den nu bar. Hvor lang Tid, der er medgaaet 

 til denne Afkeling, er ikke let at paavise, men at det bar 

 overskredt et Tidsrum, der maaskee bar medtaget Millioner 

 af Aar, er ej usandsynligt. Professor BischoiF i Bonn bar 

 beregnet dette Tidsrum til idetmindste 353,000,000 Aar 

 og stettet denne Beregning paa et af ham anstillet Forseg 

 med en smeltet Basaltkugle af 2 Fods Diameter; ligeledes 

 bar ban angivet detTidspunkt, paa hvilket Jorden bar havt 

 et tropisk Clima overalt*), til at ligge 1,300,000 Aar tilbage 

 i Tiden, dog er vel denne Beregning neppe meget paa- 

 lidelig, navnlig naar man betamker, at bans gledende Basalt- 



*) At dette bar vaeret saa cngang, vise Steenkullagene >. ihi de 

 ere vaBsentlig dannede af tropiske Bregncarter, og da de findes 

 udbrcdte over hele Jorden, saavel vedPolernc som under JSquator, 

 niaa der altsaa paa begge Steder have vaeret tropisk Klima. 



