277 



Lyskilde. En stor Maengde Havdyr besidde nemlig den 

 Evne at udbrede et Lysskjaer om sig; det kommer isaer 

 frem, naar de bevaege sig, eller naar man paa en eller 

 anden Maade pirrer dem. Det Sted, hvorfra Lyset ud- 

 gaaer, er meget forskjelligt hos de forskjellige Dyr; hos 

 enkelte bar man troet at see , at et lysende Stof blev af- 

 sondret*), men i Regelen s trammer Lyset umiddelbart ud 

 fra Dyret. Der optaelles c. 100 Arter af lysende Fiske og 

 lavere Havdyr, men dette Tal er upaatvivleligt langt under 

 Virkeligheden; vi ville faae et rigtigere Indtryk af Lys- 

 evnens Udbredning i Dyreriget ved at naevne de Dyre- 

 grupper, af hvilke man bar sect visse Arter lyse. De faa 

 Fiske, der ere sete at lyse i levende Live, bore til en 

 lille Familie , som man kunde give Navn af ,,Laxe-Sildene" 

 (Scopelini) ; de ere smaa og beboe kun det aabne Verdens- 

 hav. En stor Maengde smaa Krebsdyr, navnlig fra det 

 aabne Hav, flere Ledorme og Fladorme udbrede et 

 temmelig staerkt Lys. Blandt Bleddyrene udmaerke visse 

 Yingesnegle og Boremuslinger (Pholader) sig ved 

 den samme Evne, men isaer er det de talrige Arter 

 af Salper og Ildvalser (Pyrosoma) vandklare, glas- 

 agtige Dyr, som man om Dagen neppe kan see i Vandet, 

 saa klare ere de, men som om Natten skinne med straa- 

 lende Lyspragt. Det samme synes at gjaelde om de aller- 

 fleste Arter af Vandmaend eller Skive-Gopler (Meduser), 

 om de saakaldte Ribbegopler (Beroider) og om de be- 



*) En maerkelig, men saa vidt vides enestaaende lagttagelse om det 

 af en Vandmand (Medusa [Cyanea] capillala) afsondrede lysende 

 Stof bar Professor Steenstrup meddell i Miillers Archiv fur 

 Anatomic u. Physiologic 1844. Den gav fra sig store Draaber, 

 som det syntes af en olieagtig Vaedske, paa Tommes Tvermaal 1 ; 

 de siege op til Vandets Overflade, hvor de strai bredte sig ud til 

 en lysende Kreds af en 1 H Fods Gjennemsnit. 



