260 



Kulstof og Svovl give det en stor Lighed med slet Stebe- 

 jern, og desuden viser Forekomsten af Nikkei og Kobalt 

 ogsaa med Hensyn til den chemiske Sammensaetning, at 

 det maa ansees for at vaere af meteorisk Oprindelse. De 

 allerfleste Meteorjernarter indeholde nemlig en temmelig 

 betydelig Maengde Nikkei indblandet i Jernet, og endskjendt 

 Nikkelforbindelser undertiden ledsage Jernmalme paa Jor- 

 den, er deres Forekomst i Forening med hinanden dog 

 paa ingen Maade hyppig, ligesom det kunstig udsmeltede 

 Jern i Almindelighed er frit for Nikkei. 



Af danske Meteorsteenfald kjende vi hidtil kun et 

 eneste vel begrundet Tilfaelde, nemlig det store Meteor- 

 steenfald, som fandt Sted ved Byen Orsted i Fyen den 

 30te Marts 1654 med en Bragen og Torden, der h0rtes 

 langt borte og var saa staerk, at Husene rystede. Stenene, 

 der lugtede af Krudt, faldt ned i Byen og dens Omegn. 

 Samme Dag iagttog man en Ildkugle paa Bornholm, der 

 sprang istykker med Knald. Man veed bestemt , at 2 Styk- 

 ker af de i Fyen faldne Meteorstene ere blevne opbevarede. 

 Det ene af omtrent 2 Funds Vsegt blev sendt til Kongen, 

 det andet af omtrent 1 Funds Vaegt eiede Thomas Bartho- 

 lin, men begge ere i Tidens L0b forsvundne. Stenene 

 havde en sort Skorpe og glindsende Punkter i deres 

 Indre. 



Det Stykke gronlandske Meteorjern, som Dr. Rink liar 

 sendt hertil, blev fundet i Niakornak imellem Rittenbsek 

 og Jacobshavn under 69 25' N. B., hos en Eskimo, som 

 havde optaget det paa en Slette, der er dannet af de 

 ved Annoritokelven fra det heiere Land nedskyllede Rulle- 

 stene. Det liar en rund Form, veier 21 Fund og bar 

 en Vaegtfylde af 7,073. 



