265 



nomen Brandes. Ifelge Aftale iagttoge de paa to i nogen 

 Afstand fra hinanden liggende Steder samtidigen alle Sljerne- 

 skud , som visle sig i deres Synskreds, og bestemte Tiden, 

 da de fremkom og forsvandt, samt det Sted paa Firma- 

 mentet, hvor de viste sig, og deres tilsyneladende Bevaegelses 

 Reining. Ved en senere Sammenligning af disse lagtta- 

 gelser var det muligt at udpege nogle af disse saaledes 

 iagttagne Stjerneskud, som vare sete af begge lagttagerne, 

 og da man kjendte Afstanden imellem de to lagttagelses- 

 punkter var man island til at beregne Stjerneskuddenes 

 Afstand fra Jorden og Hurtigheden af deres Bevaegelse. 

 Det viste sig da ved disse samlede lagllagelser, at deres 

 Afstand fra Jordens Overflade var meget betydelig, og 

 fandtes at vaere undertiden 1 Miil undertiden langt sterre 

 indtil over 50 Mile. Deres Bevaegelse var hyppigst i 

 modsat Reining af Jordens Bevaegelse, og deres absolute 

 Bevaegelse, d. v. s. den, som man vilde tilskrive dem, naar 

 man anlog at Jorden slod slille, var imellem 4 og 8 

 Mile i Secundel, medens Jordens egen Bevaegelse er 4 Mile 

 i Secundet. Gjennemsnitlet fandtes for nogle af dem at vaere 

 imellem 80 og 120 Fod. 



lagllagerne slullede heraf, al de vare fremmede, uden 

 for Jordens Atmosphaere sig bevaegende Legemer, der for- 

 medelsl deres Bevaegelses Hurlighed kun kunde sammen- 

 lignes med Planeterne, og man udtrykte del saaledes, at 

 man tilskrev dem en planetarisk Haslighed. 



Den almindelige Folkemening paaslaaer, at de under- 

 tiden falde ned paa Jorden og da efterlade en sliimaglig 

 Masse, der i en kort Tid forstersledelen fordamper og 

 kun eflerlader en meget ringe Maengde af fast Slof. Hvor 

 man imidlerlid bar havl Leilighed til at undersege denne 

 formeentlige Sljerneskudsmasse neiere, bar man kun fun- 



