267 



man saae del fra Halifax indtil Cuba og Jamaica, fraKysten 

 indtil Natchez i Missouri. 



Siden den Tid bar man iagttaget det, endskjendt ikke 

 i den Styrke og med den Glands, hvert Aar om Natten 

 imellem 12 13de November, og ved at samle aeldre Efter- 

 retninger bar man funden, at det ogsaa allerede tidligere 

 er iagttaget. I 855 saae man det den 16de October, i 

 1366 den 21de October, i 1799 den lite November, i 

 1840 den 13de November. Ogsaa henimod Midten af Au- 

 gust bar man iagttaget et lignende regelmaessigen tilbage- 

 vendende Phenomen. 



Alle disse samlede lagttagelser, saavel over Meteor- 

 stenene, som over Stjerneskuddene, f0re nu til det, som det 

 synes, almindeligen antagne Resultat, at der i det store 

 Verdensrum findes Substantser, som, naar de komme 

 indenfor Jordens Atmosphaere, antaendes og braende, og 

 snart efterlade Jernklumper , snart steenagtige Masser, 

 snart synes at bestaae af lettere og mere flygtige Sub- 

 stantser, der hurtigen fordampe og enten slet ikke efterlade 

 Noget, eller ogsaa efterlade en endnu ubestemt, men som 

 det synes fra de egentlige Meteoriters Masse vaesentlig for- 

 skjellig Substants. Endskjendt altsaa Ildkugler, der levere 

 Meteoriter, medHensyn til de store Phenomener, saasom Be- 

 vaegelse, Forbraending o. s. v., ikke synes at vaere vaesent- 

 ligen forskjellige fra Stjerneskud, og hentyde paa at begge 

 hidrere fra det store Verdensrtim , synes dog disse to Phe- 

 nomener at \ise en ikke ringe Forskjellighed med Hensyn 

 til deres Massers chemiske Beskaffenhed. Skulde vi sam- 

 menligne dem med noget, der umiddelbart vedkommer 

 Jorden, vilde jeg sige, at de egentlige Meteoriter gjengive 

 Jordens faste Masse, medens Stjerneskuddene gjengive 

 Jordatmospheeren, uden at jeg derfor vil paastaae, at de 



