274 



ning fra heiere Dyr, maa man oppebie en Stadfaestelse 

 eller Benaegtelse af Renggers lagttagelser, inden man byg- 

 ger videre derpaa. 



De tidligere Fors0g paa at forklare Havlysets Oprin- 

 delse s0gte imidlertid ikke denne i en organisk Lyskilde 

 i Lighed med St. Hansormenes eller de andre phospho- 

 rescerende Landdyrs Lys, men troede at kunne forklare 

 dette Ssersyn ad en reen physisk eller chemisk Vei. Af 

 de mangfoldige Forklaringer , der Tid efter anden ere 

 blevne fremsatte, men ere blevne aldeles opgivne og nu 

 kun have en historisk eller en Curiositets Interesse, er 

 den Theori , der forklarede Havets Lysen paa samme Maade 

 som Diamantens og andre Steenarters, der lyse i M0rke, 

 naar de Dagen over have vaeret udsatte for Sollyset , maa- 

 skee en af de interessanteste ; Havet skulde altsaa indsuge 

 Solstraaler om Dagen og udstraale dem igjen om Nat- 

 ten. Men denne Theori der tilsyneladende stottes ved 

 den Omstaendighed , at der hvor Sollyset virker staerkest, 

 nemlig mellem Vendekredsene , er ogsaa Havlyset staerkest 



gjendrives let ved at filtrere Vandet; thi da bliver Ly- 

 set tilbage paa Filtret, og det gjennemlebne Vand lyser 

 ikke mere. Det samme Forsog, der viser, at der er et 

 legemligt Lysstof i Vandet, gjendriver ogsaa den Anskuelse, 

 at Havlyset var af elektrisk Natur og navnlig h0rte ind 

 under ,,Elektrisitet frembragt ved Gnidning"; Vanddelenes 

 Gnidning mod hinanden, mod Skibet, Kysten osv. skulde 

 frembringe den Elektrisitet, der atter avledeLyset. Denne 

 Forklaring stotter sig paa den meget rigtige lagttagelse 



som vi senere skulle forklare paa en anden Maade 

 at Havlyset isaer viser sig, hvor Havvandet underkastes en 

 staerk Friktion; men var Vandets Elektrisitet Aarsagen til 

 dets Lysen, og kunde denne Elektrisitet avles paa en saa 



