_jmed lerklimpar dopp^de uti vatten och med nagra salt- 



korn pastrodda dar de si|tulle Ixaftas till digeln. Dessa 



.^Jerstycken fastnade efter nagon frasning utanpa digeln 



^ och stoppade lackorna. Digeln insattes derpa ater i as- 

 sian och elden drefs friskt igenj men som ungefar |:del 

 af godset liikt bort, inlades ater atskilliga afbrutna stum- 

 par af redan arbetad liyit koppar; de smalte elter hand 

 och mera inlades dereftor , men digeln hant ej fyllas innan 

 ater en lack* iormarktes, som botades uti sjelfva assian, 

 emedan den var sa hogt upp, att ett uti assian inkastadt 

 och mot det sondriga stallet pa digehi tilltiyckt vatt och 

 med salt (ifverstrodt lerstycke tilltapte Ji^et. Men salt 

 lades ^j sedan uti digeln j utan sa snart godset var qvikt 



^flytande, gjots det uti formerna. , ^.i;,,- ,^ 



-Of t- . 



J.- Formerna voro gjorda af en Ijnsgra fet lera, till 

 tttseende, da den yar obrand, som skarfvel- composition. 

 En enkel staltrad var lindad kring de smarre, men de 

 storre formerne hade flere sadane band ikring sig. For- 

 merna voro stallda, utan att vidrora hyarandra, pa gal- 

 ret uti en vindtugn , som eldades med ved och yar re- 

 dan i full laga innan eldningen bcirjades uti smaltugnen.' 

 jj^^rpierna blefvo saledes glodgade med ISgeld visst uti 

 Si, tiranaars tidj och pa det lagelden sa mycket battre 

 skuUe spela genom dem, hade de storre formerna afven ett 

 litct hal i botten, 90m med rl lera igenklistradee just in-" 



