98 



pan liviike Uygkalniueii allciedc var Jermnclig utiviklet. Da Kjouncne 

 altid ere bleviie beslemle efler tiei) itulre Bygniiig, og ikkc eiler deii 

 ydrc Form , saa der altsaa ingensomhelst Forvexling i den Hensecnde 

 kari have fundet Sled, og lagllngelscrne ere skcte paa tilrigc Exemplarer, 

 trocde Ffl. sig befoiel til at paaslaae, at de acldre Angivelser orn beggc 

 Kjons Ovcrvinlring paa Landjorden kun erbegrundet i en mindre riglig Be- 

 stemmelse af "Kjonnene, ligesom der i del Helc ikke findcs faa feilagtigc 

 Angivelser om Kjonnencs Ydre*). 



Af denne Hannernes saircgne Bygning til, og deres deri bc- 

 grundedc storrc Tilboiellghed for et raere uafbrudt Liv i Vandet, mciite 

 Stp. slutteligen man kunde forklare nogle saircgne Phainomener, der 

 ere os bekjendte i disse Dyrs Naturhistorie. Saaledes syntcs det for 

 aldeles Innefuldt, naar Naturcn mcd Et overdrog Hannen af Fodscls- 

 hjtTclperen, Alyles ohstetricans^ at svomme omkring med sin Huns ^Eg i 

 Vandet, indlil disse udvikledes, medens Hunncn efter ^Eggcnes Lwgning 

 lever paa I.andjordcn, aldeles ubekymrel om Ynglen; men seet i den 

 ovcnnaevnte Sammenhgcng forekommcr det os naturJigl, at del paala^gges 

 netop det Kjon at sorge for den fiskelignende Yngels Vel, hvis Element 

 Vandet er, og kun derved, at Ilanncrne af dctle Dyr vikle iEggemasserne 

 om deres Bagbccn og blive gaaende med dcm, gaaer dcni)e Art eet 

 Skridt videre, end de andre, thi alle Tudselianner vise idelmindstc den Omhu 

 for Afkommet, at de hjaelpe deres Hunner med at la^gge yEggene, idet 

 de med Bagfodderne fremtrakke de i lange Strsenge ordncde iEgge- 

 masser, — Naar det derimod saavcl efter Undersogelser over den indre 

 Bygning sora ifolge den enesle lagttagers udlrykkelige Angivelse netop 

 cr Hannen af den amerikanske Tudse Pipa americana^ der faslkla3ber 

 iEggemasserne paa Huiinerncs Ryg, bvor Dngerne i eiendommelige Saekke 

 gjennemgaae den samme Udvikling som eilers i Vandene, og saaledes over- 

 drager al videre Ansvar for Ynglen til Hunnerne, saa er her alter 0[)fostringen 

 fort tilbage til det nalurligeKjon, fordi den forcgaaer j)aaLandjorden,[Iunncns 

 egenlige Element; thi i disse Dyrs Hjem svarer den kolde R.-gntid til 

 vor Vinler og er Pipatudsens Dvaletid ; dens Forplanlningslid indtr«der 

 med den korre Aarstid, i hvilken liver Dam og Pyl udlorrcs, saa 



*) Saaledes er del nelop Utinnen og ikke Uaiinen, dci liar den s.loire og 

 bredere nedhapii^endc Lajbelap. Deiiinod cr det llaniu'ii og ikke lluiinen 

 der har den slorre Svulsl onikriiig Kjoiibaabiiingcrnc. 



