Selskabct modtog: 

 //. C. Schumacher, Observalioflcs Cometae anni 1585, Uraniburgi habilse 

 a Tychone Brahe, Jussu Serenissimi Regis Dania; Christiani 

 Vlllvi edit£B. AUona 1845. 



iMiidet den 23^^ Januar. 



Jt rofessor Eschricht meddelte i Udtog en Afliandling over Finhvalernes 

 Osteolugie og Artsadskillelse, som vil blive indrykket i nsestudkommende 

 Bind af Selskabets physisk-malhematiske Skrifter. 



I Afhandlingen omhandles forst Beenbygningen af de store 

 Hvaldyr i Almindelighed, deals for at eftervise Betydningen af de deri 

 sseregne Former og deels for at gjennemfore den Saetning, at disse 

 Former, hvor fremmede de end ere fra de mere alraindelige i Patte- 

 dyrenes Beenbygning, dog i Almindelighed udvikles |af de oprindeligen 

 failles Former. Hertil bar isaer tjent Sammenligningen af Vaagehvalens 

 Skelet paa ire indbyrdes langt fra hinanden staaende Udviklingstrin, 

 nemlig bos et ganske spaedt Foster paa 8 Tommers Laengde, bos et 

 nsesten fuldbaarel og bos et udvoxet Moderdyr. Ved Spraengningen af 

 de to forstnaevntes Hoved bar Undersogelsen kunnet udvides til alle de 

 meest skjult liggende Been og disses indbyrdes Forbindelse, og derved 

 ere adskillige bidtil ikke kjendte Forbold komne for Dagen , isaer med 

 Hensyn til Siebenet (os elhmoideum) og Naesens Sneglebeen (Concbae), 

 ligesom og Forholdet af Hjerneskallens Urbrusk bar kunnet fuldstaendigen 

 oplyses fra det angivne Trin i Fosterudviklingen bos disse Dyr. 



Denne Undersogelse af Vaagehvalens Skelet bar dernaest tjent 

 som Udgangspunkt til en Undersogelse om Finhvalernes Artsforskjellighed. 

 Den Fremgangsmaade, Forfatteren herved bar valgt, er, forst at sammen- 

 ligne de bidtil bekjendte Finhvalskeletter med Vaagehvalens i de for- 

 skjellige Aldere, hvorved det da forst har viist sig, at Hovedets Been- 

 bygning kun egner sig lidet til Artsbestemmelsen, eftersom de Uligheder, 



