er indforl af Biskoppeine isledelfor de 4 Aukariaellur i den islandske 



Almanak. I Ol'kten firi Da indfalde om Vinteren de 2de Hanegal, nem- 



lig det forste Hanegal efler Midnat, det andet Kl. 3, som dog regnes 



at vsere i Oikten firi Da. Det forste Hanegal ender som oftest Kvold- 



setan, nemlig Aftenarbeidet, og naar Hanen galer anden Gang bor Alle, 



som vilie opnaae en hoi Alder vaere i Seng og sove, da man anseer 



den Sovn, man faaer i denne Oikt, for sserdeles styrkende; man sagdc 



derfor forhen om en Syg: Ham have vi Otta firi, fordi ban faaer ikke 



Sovn i Oiklini firi Dii. Denne Oikt var desuden Gjengangernes og 



Troldenes Oikt, og derfor var det isa)r efter Kvoldsetuni Drug at rista 



kross i Dir efter Aftenbonnen* Det var og anseet som et Voveslykke 



at blive i Fuglebjergene i denne Oikt, men dertil var vel isaer den na- 



turlige Aarsag, at Stene og Fjeidskred som oftest indtr8effe i denne Oikt, 



hvilket man tilskrev onde Aander og Huldefolk, naar man kom dem for 



naer. Man antog det og som et frygteligt Tegn, at Fuglene ei qviddrede 



i denne Oikt, at der er langt storre Gjenlyd eiler '^Dvergemaal'', og at 



de som 5vede Gand og anden Overtro, isa;r ansaae denne Oikt for deres 



Tid ; det synes derfor, at man har givet denne Oikt Navn af den Frygt, 



man havde for dette Tidslob, og at derfor de Geistlige forrettede Otta- 



sangen for et fjerne de onde Aander, Naar man troede, at Solen var 



i haiga Estur, var dermed den r^edsomme Tid forbi. Ligesom denne 



Oikt isaer bemaerkedes om Vinterhalvaaret, saa syn6s den Oikt, som om 



Dagen kaldtes saaledes, egentlig at have hort til Sommerhalvaaret og vaeret 



anseet som den varmeste Tid af Dagen, der isaer burde benyttes endog 



til vigtige Raadslagninger. Thorshavn har fra aeldste Tid vaeret Faerin- 



gernes Thingsted; Piadsen, hvor Forsamlingen skete, kaldes derfor 



endnu Thingenaes; og det Skjser, som var helliget til Domfaeldelsen 



Skjinnar a Skjer, nemlig hvor Sagens Sammenhaeng skulde udgrandskes 



og Rettens Skjon gives. Derfor findes og paa et Fjaeld Vesten for 



Byen en stor Steen, som meget vel er synlig fra Skinnerskjaeret og paa 



den ligge 4 mindre mosbegroede Stene, som ligge i Vest-Sydvest og 



Ost-Nordost, samt Ost-Sydost og Noni-Nordvest ved Siden af hinanden. 



Denne Steen har jeg i min Ungdom hort kalde Oiktarstajn og tillige, 



at naar Solen stod over den Steen, skulde Dommerne have afsagt Dom 



i den Sag , hvori de skulde domme den Dag paa Dommerskjaeret. 



Samme Steen viser egenlligen Kl. 5, saa man maa antage, at de have 



