20 



bispcFis Faengsling, Interdict forkyndl i Lijnde , Roeskilde- og ganske 

 sikkert ogsaa i Odense-Sllft, men i Jyllands 5 Slifter blev det slet ikke 

 paabudt i den Aniedning, og selv i de tie forstnaevnte Stifler blev del 

 kiin lidet overholdl; kiin til enkelte Tider og paa enkelte Steder, 

 t Aaret 1261 blev dette Interdict hacvet afErkebispen selv (som allerede 

 i Sommeren 1259 var sluppet ud af sit Faengsel), idet ban indskraenkede 

 Forbudet til de Steder , hvor den banlyste Enkedronning og bendes 

 Son Kong Erik med deres Hof opholdt sig. Ogsaa dette Forbud faldt 

 uden Tvivl ikke laenge efter bort, da Magister Gerhard, som den nye 

 Pave Urban IVdes Nuncius, kom hertil 1262, og tog saa ivrigen Regje- 

 ringens Partie, at ban satte baade Erkebispen og Bispen af Roeskilde i 

 Ban, og lod Lunde- og Roeskilde- Kirkes Gods seqvestrere: ja ban ud- 

 virkede endog bos- Paven to Beskyttelsesbreve af 2 Jan. 1264, af bviike 

 det ene ligefrem fratager Erkebispen og Bispen af Roeskilde Ret til af 

 egen Myndighed at banlyse Kongen og Enkedronningen eller at belaegge 

 Riget med Interdict. Uheldigviis dode den venligtsindede Pave Urban 

 IV allerede den 2 Octbr. samme Aar, Clemens IV, som fulgte bam i 

 Begyndelscn af A. 1265 , deelte ikke bans Anskuelser angaaende denne 

 Sag, Idetmindste lykkedes det senere den landflygtige Erkebisp at faae 

 ham ganske paa sin Side. Han sendte endnu samme Aar Cardinal Guido, 

 som sin Legat, til Danraark. I Begyndelsen lod det til, at ban var vel- 

 villigt stemt imod Kongen og Enkedronningen, men blev senere ander- 

 ledes tilsinds , og da Kongen ikke vilde belale de store Summer, han 

 vilkaarligen havde tildomt de formeentligen forurettede Geistlige som 

 Erstatning, lyste ban Kongen og Enkedronningen i Slutningen af October 

 eller i Begyndelsen af November 1266 i Ban, og belagde Riget med 

 Interdict. Dette Forbud blev vel ei heller iagttaget meget strengt: da 

 Legaten, for sin Afreise fra Danmark i Efleraaret 1267, fornyede Ban- 

 lysningen over Kongen og Enkedronningen, udvidede ban den til en 

 Maengde Geistlige, som ikke overboldt Interdictet, og disses lange 

 Raekke (hvoriblandt Bisperne af Aarhuus og Borglum) viser, at der vare 

 Mange, som sade Legatens Bud overhorige; men den anlyder tillige, at 

 der vare endnu mange flere, som iagttoge Interdictet. Det er dette, ikke 

 ifdlge Veile-Constitutionen, men paa Pavens Vegne af bans Legat Guido 

 paabudne Interdict , som haevedes 1275 , og det kan allsaa ikke have 



