31 



den Lebensprocess beglcitel^ og i Lobel af de naermest paafolgende Aar 

 gjorde sig end ydermdre beromt, udovede en ikke ringe Virkning. 1 

 Weimar levede Gothe og Schiller, Novalis^ Tieck^ Schleiermacher be- 

 soglc jevnligt disse Egne, eller stodo i Brevvexel med dens beromte 

 Msend. 



Del var Aer, hvor Steffens opholdt sig fra Efteraaret 1798 til 

 Foraaret 1799', og kora i Omgang med liine mserkvoerdige Miend. Med 

 Schelling Iraadte han dog i den meest inderlige Forbindelse, og var den 

 forste Dyrker af Naturvidenskaben, der traadte over til ham, men ikke 

 som en blot Discipel; han blev najsten strax SchelUngs Ven og virk- 

 sorame Medarbeider. 



Gjennemtraengt af den nye Philosophic gik han til Freiberg^ 

 hvor han vandt Werners Yndest, og udarlreidede sine Beitrdge zur innern 

 Naturgeschichte der Erde. Denne Bog gav en skjon, i den nye Natur- 

 philosophies Charakteer dannet Opfatning af den Tids Geologic, og var 

 skreven med den Aand og Veltalenhed, som sledse udmeerkede Steffens, 

 Den indeholder mange dristige og skarpsindige Tanker, som vakte megen 

 Opraaerksomhed, og heller ikke have vflerct uden Virkning hos hans tal- 

 rige Lajsere; men i det vi nu, efter naesten et halvt Aarhundredes For- 

 lob skue tilbage derpaa, maae vi tilslaae os, at det ikke har beriget 

 Videnskaben med noget saadant reent Udbytte, som her kunde for- 

 tjene at fremhseves. Det vsere mig tilladt, ved denne Leilighed at hen- 

 vende Betragtningen paa det Misforhold, som i hin Tid fandt Sted mel- 

 lem Philosopher og Naturforskere , og som endnu jevnligt fornyer sig. 

 1 den Slemning, hvori man forsaltes, ved at ha3ve sig til det hoieste 

 Standpunkt, lod man .sig henrive til en forfdrerisk Ringeagt mod Er- 

 faringsvidenskaberne, deels bestemt dertil ved disses virkelige Mangier, 

 deels ved den Mangel paa philosophisk Dannelse, som ofte fandtes hos 

 de Maend, som dyrkede dem. Men man vogtede sig ikke nok for at 

 vildledes ved det, fra Tidens Philosophic og Anskuelser afvigende Udlryk, 

 hvori de gaengse Theorier foredroges* Man meente, at man i Erfarings- 

 videnskaberne ikkun havde med det opsamlede Stof at gjore, og at man 

 kunde betragte Theorierne som betydningslose; men man oversaae, at 

 det, som man i Erfaringsvidenskaberne kalder Theorie, egentlig er den 

 ved tankende Beskuelse i det Erfarede fundne Sammenhaeng, med andre 

 Ord: Fremslillingen af de Verdenslove, som aabenbare sig i en given 



