iiiiudie del paa vcnslre Side , havdc el tydeligt lille Acromion. Brysl- 

 benel fandles paa delte , saavclsom paa naesten alle opslillede Hval- 

 skelcUer, anbragt oinvcndt, men derlios Foreiiingen mcd de to forresle 

 lUbbeenspar bevirket ved Traeslykker , bvorlil sikkerligen ikke bar 

 \irrcl lilsvarnide Beendele i Naturen. Del rnidlerste Da^kkenbeen fandlcs 

 ill v,Trc cl ikke derlil horende Beenfragment , maaskee af samme Slags 

 M)m del foregivne midlere Ba?kkenbeen paa Relhvalen fra Cap , bvilkct 

 syiiles at ViTre Hvirvclenden af et af de forresle Kibbeen. 



Eensarlet med den norske Vaagehval visle sig, som allerede i den 

 5le Afhandling var aiitagel : 1) del af John Hunter beskrevne Exemplar 

 i det Hunlerske Museum , 2) det af Robert Knox beskrevne i Edin- 

 burgs Museum og 3) det i Bremen fra Weser Mundingen 1669. 

 Paa den i Oliefarve heraf udforle Afbildning fandles del characleristiske 

 hvide Baelle paa Brystfinnerne, og de i den Albersske Afbildning af 

 Skelettet sledfindende Afvigelser fandtes al bcroe paa Skeleltels meget 

 feilagtige Opstilling , idet navnlig ikke alene Brystbenet er anbragt som 

 Baekkenbeen , men Aagbenene salle taet foran det forresle Ribbeenspar. 



At den ved SjaelJands Nordveslpynt i Aaret 1841 inddrevne store 

 Finhval er eensarlet med de Exemplarer af B. musculus , hvorrf i Pa- 

 riser- og Bcrliner-Museet opbevarcs Brudslykkcr, blev bekrseftet. Des- 

 uden forefandles paa Sydkysleu af Oen Wight opstillet Skelettet af en i 

 April 1842 sammesteds forulykket Finhval paa 75 Fod , og ikke alene 

 svarede delle Skelet i alle Henseender til hine , men ogsaa havde Bar- 

 dcrne, og, efler Oienvidners Udsagn, ligeledes Dyrets Hud nelop samme 

 Farve som det sja^llandske Exemplar. Da saaledes alle de Exemplarer, 

 hvorpaa de opslillede Characterer for denne Art ere eflervisle , have 

 vseret meget store, navnlig over 70 Fod, laae Formodningen meget naer, 

 at disse Characterer kun forefindes paa gamle Individer, og al de yngre 

 desaarsag ere blevne tydede som artsforskjelligc, og virkelig troer Prof. 

 E., at detle forst og fremmest lader sig anvende paa det 42 Fod lange 

 Skelet i Grcifswalder-]\Iuseel af den i 1825 ved Rygen strandede Hval, 

 Rosonthals B. roslrata Var. major. Hvirvlernes rette Anlal for B. mus- 

 culus maa ansajttes til 61, Ribbeensparrenes til 15 ; Ringformen af Hals- 

 hvirvlernes Tvcrtappc udvikler sig forst under Vaexlens Fuldendelse, men 

 ogsaa Bardernes biaagraa og Hudens graa Farve maa anlages forst al 

 vise sig senere ; Tyndtarmens Sliimfladc bar derimod allerede paa yngre 



