61 



skj'Idig i, ved at lillade den slcsvigskc Adds fuldstaendige Aflosning fra 

 den ovrige danske Add; Ihi ifolge den Stilling, som Adelen dengang 

 indlog i de sydlige Naboefyrstendommer ligeover for Fyrste og Folk, 

 kunde en vclorganiseret slesvigsk Add have vaerct hans saerskilte llerre- 

 dornmes fasteste Stolte og Vaern. Elcmenlerne til en saadan Corpora- 

 lion var allerede tilslede. Hertugdommet havde mange indfodle Haermaends- 

 slaegter, endskjondt vi kun kunne belegiie nogle faa af dem med fasle 

 SIseglnavne, der dengang endnu vare ligcsaa sjeldne i Sonderjylland, 

 sora i del ovrige Danmark. Del manglede ikke Hertugen paa Midler 

 til at udstyre sin Adel med Jordegods, hvis delle skulde behoves til at 

 befeeste dens Magi og Indflydelse og al knytte den til Hertugcns 

 Interesse, Fire Aar lidligere (1313) var, som vi have hort, del bety- 

 delige Kongen forhen forbcholdte Krongods blevct indlemmet i Hertug- 

 dommet. De videste Straekninger af delte Gods,, del forrige Konunglcf, 

 indbragte vol ikke del hertugdige Kammer store IndtcEgter, da del 

 Meste deraf laae endnu udyrket, men de horte til de skjonneste og 

 fruglbareste Strog af Geestlandet, som, uaar de inddeeltes i mindre 

 Lehnsgodser, og overlodes paa passende Vilkaar til Ilertugens Maend, 

 snarl vilde kunne sees i blomstrende Cullurlilstand. — Ilvad vi her 

 have antydet, skeete ogsaa tildeels, men paa en anden Maadc og i ct 

 andet Oiemed, end man skulde have venlet. Rigtignok begynder fra 

 disse Aar af en ny Periode i den slesvigske Adels Historie; men 

 istedelfor at den nu, som man kunde have ventet, skulde vaere fort en 

 selvslaendig Udvikling imode, arbeidedes der ligefrem paa dens Undergang. 

 Olte Aar eftcr Freden i Nyborg dode Herlug Erik, 1325; hans Son 

 Valdemar var da forst i sit lite Aar, Dennes Morbroder, den kloge 

 Greve Gecrt (senere kaldet den Store) af Ilolsleen, satte sig, i sin 

 Soslersons Navn, i Besiddelse af Ilerfugdommet og opkastede sig lil 

 hans Formynder. Fra det forste Oieblik, ban blandede sig i Slesvigs 

 Anliggender, var det uden Tvivl stadigen hans Plan at forskaffe sig 

 selv og sin Slaegt delte Hertugdomme, og allerede det folgende Aar, 

 1326, troede ban sig ved Maalet, idet ban fik Kong Christopher 2 afsat^ 

 sin Myndling sat paa Thronen i hans Sted, og nu lod sig af denne 

 belehne med Hertugdommet Jylland som ct arvdigt Lehn. Dog blev 

 Besiddelsen endnu ei dengang af Varighed. 1 Aaret 1330 m.ialte Geert 

 alter overgive Lehnet i sin Soslersons Hijender, men siigle dog at bevare 



