55 



de lo her omhandlede Dorame bekraefte unaegtelig, at en saadan Praxis 

 havde danrict sig i Kjobenhavn. Men ligesom Rigsraadet ikke har villet 

 erkjende, at den grundede sig i Lovcne, saaledes turde heller neppe 

 del Argument, som hiin Forfalter henler fra Jydske Lovs 11.70 (Kilden 

 til D. L. 5—8 — 5) holde Prove. Thi vel er del sandl, at delte Lov- 

 sled henviser Ejeren til at holde sig til Laantageren allene, ikke til 

 Udla^gshaveren, men det maa vel bemaerkes, at det kun er under den 

 Forudsaelning, at Ejeren har udlaant sin Ting til lovfceldt Mand^ hvoraf 

 netop maa sluttes, at han i modsat Fald ogsaa kunde have holdt sig til 

 UdltCgshaveren. 



Endnu et Par andre Domme fra samme Herredag blcve med- 

 deltc, som have retshistorisk Interesse; den ene af disse erkjender i en 

 Ejcndomstvist, at Haevd ansees for Erhvcrvelsesmaade, uaglet Besidde- 

 ren har havt ulovlig Adkorast; thi efterat Besidderen Otto Norby deels 

 havde paaberaabt sig det Skjode, som bans Svigerfader Claus Basse 

 havde udsledt til sin Datter paa Ejendommen, deels paaberaabt sig mere 

 end 20 Aars Hajvd , og bans Broder og Svoger deriraod havde ind- 

 vendt, at Skjodet maatte vare ulovligt, som stridende mod J. L. 1. 14, 

 der ikke tillader at give et Barn noget uden at fyldestgjore de ovrige, 

 og „at ingen kunde tilholde sig Hsvd paa ulovlig Adkomme," hedder 

 det i Dommens Conclusion: ,,sagde Vi derpaa saaledes af for Relte, 

 at hvad samme Skjode belanger, da er det gjort imod Loven', thi at 

 Fader ikke maa saelge det ene Barn noget udi Haand og vsegre det 

 andet, og derfor haver for"^ Skjode intet paa sig, uden saa er, at 

 for"^ Otto Norby kan bcvise, bans Hustru 20 Vinters Haevd at have 

 havt paa dcnne Gaard uillet og ukiert efter Recessens Lydelse*), da 

 nyder bun den angerlos." Ved denne Dom har Meddeleren fundet sin 

 i Relshistorien § 130 frcmsalte Paastand stadfaestet. 



Den naesle Dom tilpliglcr en Lehnsmand at suspendere en af ham 

 anlagen Herredstingsskriver, som offentlig havde vaeret beskyldt for uoerlig 

 Sag, indtil han fralajgger sig Beskyldningerne eller Forlig derom ind- 

 gaaes. Da der i den a^ldre Lovgivning ingen andre Kilder fmdes til 

 Lovens 1—5—2 og 3—4—4 end Christian d. Ides Fdg. 7 Apr. 1619 

 og St. Rec. 2 — 3—1, som dog kun handle om Borgerniesler og Raad 



") Cold. Rec. Cop. 50. 



