72 



nodvendigl nt gaae videre. Solon giorde sil Navri udodeligt ved de Love 

 opi, Indretninger, ved hvilke haii ajibnede en ny glimrende Fremtid 

 for Alheneriie. 



Under Udviklingen af Solons giennemgribende Statsreform maatle 

 de ovrige drakoniske Indretninger vige eller labte sig i all Fald snart 

 saa ganske, at ikkc engaiig en Tradition om dem er bleven lilbage. 

 Endog den Deel af den aeldre crimirielle Uettergang, under bvilken de 

 grovesle Forbrydelser henhorte, omforraedes ved Solon, og henlagdes 

 uoed andre vigtige Funclioner under Areopagos, udenat vi vide, bvorledes 

 denne Uettergang forhen havile vserel ordnet. Saaledes bleve kun de 

 fire af Drakon indsliftede Epbet-Dikasterier lilbage, hvilke bekl.Tdedes af 

 51 ansete Maend, som havde fyldt deres halvlredsindstyvende Aar, og 

 valgles udaf Eupatridernes Klasse efter deres personlige Qvalificationer. 

 Disse saakaldte Ephet-Dikasterier lod Solon bestaae uforandrede, hvorlil 

 Aarsagen uden Tvivl var, at de, som allerede bemaerket, havde en mere 

 religieus Charakteer; og ikke slode hindrende eller forslyrrende i Vejcn 

 for bans Reformer. De kunde uden Vanskelighed optages deri ; ja lienle 

 vel endog til at fuldstirndiggiore og uiiderslotte dem. Endog i den 

 eflerfolgcnde Tid kunde Demokraliet med sUrke Skridl udvikle sig videre 

 (ig videre udenat komme i Strid med de drakoniske Dikaslerier , hvilke 

 under PraBsidium af Archon Basileus paa de fra ficldgammel Tid der- 

 til indvlede Sleder: ved Palladiori, Delphinion, Prytaueion og Phrealto, 

 domte i Sager, hvor den paadomte Handling kra^vede religieus Afso- 

 ning C^id^aQfTtc), og overhovedet lagttagelse af visse foreskrevne Reli- 

 gions-Cerenionier. De for disse Dikaslerier horende Klager vare mod 

 uforsaetligt Drab (Palladion); mod forsselligl Drab, hvor der nedlagdcs 

 Paasland paa, at del efter Loven var straffril (Delpliinion) ; mod det 

 Rcdskab, hvorved et IVIenneske var berovet Livet, naar Gierningsmanden 

 var ubekiendl, (Prytancion) ; og endelig mod deh, som medens ban be- 

 fandt sig i Landilygtighed for Vaadesdrab, under sin Fravaerelse ankla- 

 gedes for at have begaaet forsailligt Drab (Phrealto). Men Tingenes 

 Gang mcdforte, at disse Dikaslerier, endskioridl de ingensinde, ikke 

 engang under Demokratiets storsle UdviklitJg opheevedes, dog ikke kunde 

 bevare deres lidligere paa Folkets religieuse Tro og Cullus grundede 

 Anseelse. Eflerhaanden som Taenkemaaden ogsaa i denne Reining for- 

 aridrede sig, yllrede delle sin Inddydelse paa Epheternes Stilling og de 



