16 



Model den 2'"'^" Febmar. 



Etatsraad Molbech forelaeste : Bemcerkninger over Kong Chri- 

 stian den Fierdes Opdragelse og Ungdoms-Undeniisning. 



Man kunde formode, at Christian III., som paa forskiellige 

 Maader lagde for Dagen, at ban indsaae Laerdoms og Videnskabers 

 Vaerd i Staten, og var tilboielig til at forfremme dem, bavde sorget 

 for at give sin Son, den tilkommende Kong Fredrik II., en om- 

 byggelig Opdragelse. Dette var dog i det mindste fra Underviis- 

 ningens og Lserdommens Side ikke Tilfaeldet. Frederik II., der 

 uden Tvivl ikke bar manglet gode Natur-Anlaeg , bar selv (som 

 det endog i bans egen Hofpraests Liigtale berettes) ved forskjellige 

 Leiligbeder alvorlig beklaget, at ban beri var bleven meget for- 

 somt i sin Ungdom; og dette var en af Grundene til, at Kongen 

 med stor Ombu tog sig af at sorge for sine Sonners Underviisning 

 fra deres tidlige Alder ved duelige Laerere og Opdragere. Isaer- 

 delesbed gjaldt dette om Tbi'onarvingen, Hertug Christian, bvem 

 Kongen allerede i bans 6te Aar gav en egen Lseremester i Mag. 

 Hans Mikkelsen, der som Student bavde vaeret Laerer bos Herluf 

 Trolles Sosterson, Jacob Hvitfeldt , med bvem ban i 4 Aar reiste 

 udenlands, og efter sin Hiemkomst blev 1567 ansat som den forste 

 Rector ved Herluf holms Skole. Han var efter 1577 bleven Sogne- 

 praest i Lille Naestved, og blev derfra af Frederik II. kaldet til 

 Slotspraest ved Frederiksborg, bvor ban i Efleraaret 1582 fik 

 Kongens Kaldelse til at vaere Hertug Cbristians Laerer og Opdrager 

 („Tugtemester") , og tiltraadte dette Embede i Foraaret 1583 paa 

 Koldingbuus. Ved Kongebrev eller Bestalling af 29de Marts s. A. 

 tilsikkredes bam en aarlig Lon af 200 gamle Dalere, foruden en 

 Klaedning til bam selv, og til en Opvarter, og Lofte om et Kan- 

 nikedomme ved forste Leiligbed. Det sidste synes Mester H. 

 Mikkelsen ikke at bave faaet; men i ovrigt var den bam tiliagte 

 Aarslon (som Hertug Ulriks Laeremester, Mag. Poul Pedersen i 

 A. 1584 ligeledes erholdt) i Forbold til den Tids Pengeva?rd og 

 Lonningsmaade meget anstajndig. Da Frederik II. fandt det tien- 

 ligt, at nogle med Prindsen ja)vnaldrende Adelsma^nd kunde op- 



